УХВАЛА

22 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/8596/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:           Уркевича В. Ю.- головуючого, Случа О. В., Васьковського О. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»
про стягнення 6017898,70 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»
до Міністерства оборони України
про внесення змін до контракту
ВСТАНОВИВ:
10.06.2021 (згідно з відмітками Північного апеляційного господарського суду) Міністерство оборони України (далі - МОУ, скаржник) звернулося через Північний апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у цій справі, повний текст якої складений 29.01.2021.
У касаційній скарзі містяться клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.07.2021 скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Берднік І. С., Случ О. В.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Берднік І.С. касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду:                                                        Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Случ О. В., Васьковський О. В.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення скарги без руху з огляду на таке.
Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, №   3236/03, §   41)).
Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
Натомість клопотання МОУ про поновлення строку на касаційне оскарження не дає правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання скаржника з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 23.12.2020, повний текст якої складено 29.01.2021, отже останнім днем строку, встановленого для касаційного оскарження цієї постанови, є 18.02.2021.
Скаржник касаційну скаргу подав до Північного апеляційного господарського суду 10.06.2021.
У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому скаржник зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови йому було вручено 01.06.2021, проте до скарги не додано доказів на підтвердження дати отримання скаржником копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановити чи дотримано скаржником строк для подання касаційної скарги, встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що МОУ слід надати докази, що підтверджують дату отримання ним оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (копію конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення тощо) або навести інші підстави для поновлення строку.
Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги МОУ без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України та подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу.
Клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 буде розглянуте судом після усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/8596/19 залишити без руху.
2. Встановити Міністерству оборони України строк усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції.
3. Роз`яснити Міністерству оборони України, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В.   Ю.   Уркевич

Судді:                                                                                          О. В. Случ

                                                                                          О. В. Васьковський