ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-489/10	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/848/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 351000000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Бершадська Г. В., Костів О. З., 
за участю секретаря - Стецюк М.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-489/10 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року, ухвалену суддею Дзюбичем В.Л., у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося в суд, зацікавлена особа: ОСОБА_1 про видачу АТ "ПУМБ" дублікату виконавчого листа №2-489/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; поновлення строку пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-489/10.
В обґрунтування вказаної заяви АТ "ПУМБ" вказало, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2010 року у цивільній справі №2-489/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 22 квітня 2010 року було видано виконавчий лист №2-489/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вказаного виконавчого листа Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції за заявою ПАТ "ПУМБ" 28 жовтня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП №29523421, яке 20 січня 2012 року закінчено з підстав передбачених п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". 21 серпня 2013 року відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №39459160 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень. В подальшому при перевірці даних автоматизованої системи виконавчого провадження банком встановлено, що 10 листопада 2017 року відділом було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Однак, на адресу банку виконавчий документ разом з із постановою не надходили. Банк неодноразово звертався до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із проханнями про направлення оригіналу виконавчого листа №2-489/10 на адресу стягувача, проте відповіді не було після чого банк звернувся із аналогічним проханням до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 листопада 2020 року було зазначено, що 10 листопада 2017 року державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, після чого станом на 26 листопада 2020 року вищевказаний виконавчий документ на виконанні не перебуває та повторно у відділ не надходив. Крім того 25 лютого 2021 року АТ "ПУМБ" здійснено перевірку книг вхідної кореспонденції відділу документаційного забезпечення АТ "ПУМБ", та встановлено, що за період з 10 листопада 2017 року по 25 лютого 2021 року на адресу Акціонерного товариства "ПУМБ" від Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист не надходив, про що складено акт про неотримання виконавчого документу. Відтак виконавчий документ був втрачений відділом при листуванні, у зв`язку з чим Банк позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, тому просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на його пред`явлення (а.с. 96-98).
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу дубліката виконавчого листа №2-489/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22 квітня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовлено.
Копію ухвали направлено учасникам справи (а.с. 148-151).
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року по справі №2-489/10 та прийняти постанову, якою задовольнити заяву АТ "ПУМБ" про видачу дублікату виконавчого листа та поновленню пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, суд не встановив обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги, заперечення та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги АТ "ПУМБ" вказало, що вони неодноразово пред`являли виконавчий лист №2-489/10. Останній раз відділом ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за №39459160 від 21 серпня 2013 року. У зв`язку з відсутністю у Банка будь-якої інформації щодо винесених постанов відносно примусового виконання вищевказаного виконавчого документу, АТ "ПУМБ" здійснив перевірку Автоматизованої системи виконавчого провадження даних по ВП №39459160, де було встановлено, що державним виконавцем ще 10 листопада 2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак, на адресу АТ "ПУМБ" дані документи не надходили. Банк неодноразово звертався до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявами, в яких просив скерувати на адресу Банку виконавчий лист №2-489/10, але дані заяви були проігноровані. Лише після звернення до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було надана відповідь за вих. №87816 від 26 листопада 2020 року, в якій вказано, що на виконанні у відділі перебувало ВП №39459160 і 10 листопада 2017 року, керуючись п.2 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 26 листопада 2020 року даний виконавчий документ на виконанні не перебуває та повторно у відділ не надходив. Тобто, у АТ "ПУМБ" не було підстав для звернення до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа до тих пір, поки стягувач не отримав належний доказ на підтвердження втрати виконавчого листа. Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин (а.с. 160-162).
ОСОБА_1 своїм правом на відзив не скористався.
АТ "ПУМБ" в судове засідання не з`явилося, хоча належним чином було повідомлене про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а також подало заяву про розгляд справи без їхнього представника, апеляційну скаргу просили задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити заяву АТ "ПУМБ", судові витрати покласти на відповідача.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у заяві, суд першої інстанції виходив із того, що так як державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 10 листопада 2017 року, останній мав звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа до 10 листопада 2020 року. Згідно до матеріалів справи, стягувач звернувся із заявою до суду 09 березня 2021 року, майже через чотири місяці від дати встановленої законодавством. Судом встановлено, що Банк лише 30 травня 2018 року, 29 травня 2019 року та 02 листопада 2020 року звертався до державної виконавчої служби з листами, у яких висловив прохання надіслати на його адресу копію постанови про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа. В період з 21 серпня 2013 року (дата відкриття виконавчого провадження) по 30 травня 2018 року Банк не вчиняв жодних дій, щодо супроводження виконавчого провадження, не звертався до державної виконавчої служби за інформацією про хід виконання рішення суду, не вчиняв інших дій зі стягнення заборгованості, хоча і був обізнаний про порушене право, й об`єктивно знав про ці обставини. Суд вважає, що про завершення виконавчого провадження та ненадходження виконавчого листа на адресу банку, останній дізнався 30 травня 2018 року, що вбачається зі звернення банку до Начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 30.05.2018 року. Разом з тим, Банк не пояснив та не обґрунтував, з яких причин він як стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення протягом більш як трьох років з моменту прийняття рішення державним виконавцем про повернення виконавчого листа стягувану (10.11.2017 року), які поважні причини завадили банку дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України; ч.7 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV; ч.8 ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII) про стан виконання судового рішення, долю виконавчого листа та у визначений законом трирічний строк, який є тривалим, звернутись до суді із відповідною заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Інших поважних причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання заявником не наведено та судом не здобуту в ході розгляду справи по суті. На переконання суду, у банку, який 30.05.2018 року володів інформацією про прийняття 10.11.2017 року державним виконавцем рішення про повернення виконавчого листа стягувану та ненадходження виконавчого листа на адресу банку, було достатньо часу, а саме більше двох років (до 10.11.2020 року) щоб звернутись до суду із відповідно заявою про видачу дублікату виконавчого листа, чого банком зроблено не було. Поважності причин, які б заслуговували на увагу, в зв`язку із чим такі дії банком не були вчинені, заявником не наведено і судом не здобуто в ході розгляду справи по суті. За відсутності підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання, у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа також слід відмовити.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки висновки суду відповідають обставинам справи, вірно застосовано норми процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судом встановлено, що заочними рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2010 року у цивільній справі №2-489/10 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 81-82).
22 квітня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-489/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлено до 21 лютого 2013 року (а.с. 100).
27 жовтня 2011 року ПАТ "Перший український міжнародний банк" звернувся із заявою про звернення виконавчого листа до примусового виконання, за наслідками розгляду якої 28 жовтня 2011 року головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиць A.A. відкрито виконавче провадження №29523421 з примусового виконання виконавчого листа №2-489/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22 квітня 2010 року (а.с. 101).
20 січня 2012 року головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиць A.A. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №29523421 з підстав передбачених п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: з підстав направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, оскільки згідно заяви стягувача місцезнаходженням рухомого майна боржника є м. Київ, що є підвідомчою територією Голосіївського ВДВС Київського МУЮ (а.с. 102).
08 квітня 2013 року ПАТ "Перший український міжнародний банк" звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-489/10 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22 квітня 2010 року у зв`язку із втратою останнього (а.с. 92).
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2013 року заяву задоволено та видано дублікат виконавчого листа №2-489/10 виданого 22 квітня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 94).
Вказаний дублікат виконавчого листа отримано представником стягувача 18 червня 2013 року, про що міститься відмітка на довідковому листі до справи №2-489/10.
19 серпня 2013 року стягувач ПАТ "Перший український міжнародний банк" звернувся до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання виконавчого листа №1915/6556/2012, виданого 20 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 168 646,66 доларів США та 38696,30 гривень, на підставі якої 21 серпня 2013 року старшим державним виконавцем відділу Макаренко C.B. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №39459160 (а.с. 103).
В ході здійснення вказаного виконавчого провадження встановлено відсутність у боржника ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, відкритих рахунків у банківських установах та отримання останнім доходів будь-якого характеру. При цьому звернуто стягнення на транспортний засіб та стягнуто борг в сумі 473 522,60 грн., залишок боргу становить 937 748,39 грн.
Керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, 10 листопада 2017 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренком С.В. винесено постанову про повернення виконавчого листа №1915/6556/2012, виданого 20 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень стягувачу (а.с. 104).
30 травня 2018 року за вих. №КНО-44.4.1/341, 29 травня 2019 року за вих. №КНО-44.2.4/535, 02 листопада 2020 року за вих. №КНО-44.2.1/1030 банк звертався до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявами у яких просив надіслати на адресу стягувача виконавчий лист №1915/6556/2012, виданий 20 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, оскільки як стало відомо банку при перевірці даних автоматизованої системи виконавчого провадження стан ВП №39459160 - завершено, проте постанова про повернення виконавчого документа та виконавчий лист на адресу стягувача не надходили (а.с. 105-106, 108).
Згідно довідки №87816 виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26 листопада 2020 року на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №39459160 щодо виконання виконавчого листа №1915/6556/2012 виданого 20 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість в розмірі 168 646,66 доларів США. 10 листопада 2017 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, копія якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачу. Станом на 26 листопада 2020 року вказаний виконавчий документ на виконанні не перебуває та повторно у відділ не надходив (а.с. 110).
25 лютого 2021 року працівниками AT "Перший український міжнародний банк" складено акт про неотримання виконавчого документу згідно якого при перевірці книг вхідної кореспонденції відділу документаційного забезпечення AT "Перший український міжнародний банк", встановлено, що за період з 10 листопада 2017 року по 25 лютого 2021 року на адресу AT "Перший український міжнародний банк" виконавчий лист №2-489/10 виданий 22 квітня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором №5674931 від 28 вересня 2007 року в розмірі 168 646,66 доларів США та 38 696,30 гривень, а також 1 700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не надходив (а.с. 111).
Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа №1915/6556/2012, виданого 20 травня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Частинами 1-2 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Судом встановлено, що оскільки державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 10 листопада 2017 року, останній мав звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа до 10 листопада 2020 року.
Банк 30 травня 2018 року, 29 травня 2019 року, 02 листопада 2020 року звертався до державної виконавчої служби з листами про повернення виконавчого документа та видачу копії постанови про повернення виконавчого документа від 10.11.2017, тим самим підтверджуючи, що йому відомо про відсутність оригіналу виконавчого листа, проте з заявою про видачу дублікату виконавчого листа звертається лише 09 березня 2021 року.
Звертаючись в суд з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", вказало причину пропуску строку, що у них відсутній виконавчий лист і вони не отримали постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 10 листопада 2017 року, не долучаючи з цього приводу жодних доказів, лише зазначили норми законодавства, які регулюють це питання і те, що рішення суду є обов`язковими до виконання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні заяви АТ "ПУМБ" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання на підставі наведених обставин, оскільки заявником не подано суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Отже, суд дотримався норм матеріального та процесуального права.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 №2-836/11 (14-308цс19) зазначає, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Враховуючи те, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився, і судом його не поновлено, обґрунтованих підстав для видачі дубліката виконавчого листа у суду відсутні.
Тому, колегія суддів вважає, що суд вірно відмовив у задоволенні вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Доводи заявника, що відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне не виконання рішення суду не свідчить про обмеження, оскільки має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та постановленими цілями, відповідно до практики Європейського суду.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" - залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року - залишити без змін.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, а в частині відмови у поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Повний текст судового рішення виготовлений 11 серпня 2021 року.

Головуючий 
Судді