УХВАЛА

27 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/1870/20
адміністративне провадження № К/9901/14950/21
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Олендера І.Я., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/1870/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,
УСТАНОВИВ:
26.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021.
Верховний Суд ухвалою 14.05.2021 вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду від 14.05.2021 Головним управлінням ДПС у м. Києві подано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, скаржник надав уточнену касаційну скаргу та копії оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 03.10.2019 № 0076034205, від 03.10.2019 № 0076024205 та копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 44-У від 03.10.2019.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення                                    № 0076034205 від 03.10.2019;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення                                       № 0076034205 від 03.10.2019;
- визнати протиправним та скасувати вимогу від 03.10.2019 №Ф-44-У.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 0076034205, № 0076024205 та вимогу №Ф-44-У.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві № 1563 від 08.02.2019 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами проведеної перевірки складено Акт від 29.05.2019 № 1246/26-15-42-05/ НОМЕР_1 у якому зафіксовано наступні порушення:
- підпункту 4 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010, а саме подання звітності з єдиного соціального внеску за 2016 та 2017 роки за невстановленою формою;
- пункту 8 статті 9. Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010, що призвело до заниження суми нарахувань по єдиному соціальному внеску на загальну суму 125 037,00 грн, а саме: за 2016 рік у сумі 23760,00 грн, за 2017 рік у сумі 101277,00 грн.
На вказаних висновків відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення №0051034205, № 0051044205 та вимогу №Ф-221-У від 05.07.2019 
Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві податкові повідомлення рішення від 03.10.2019 № 0076034205 у розмірі 340,00 грн , № 0076024205 у розмірі 27 383,40 грн та вимога № Ф-44-У у розмірі 125 037,00 грн є протиправними та підлягають скасуванню.
Головне управління ДПС у м. Києві не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/1870/20 скасувати, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2020 залишити в силі.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 227000 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 03.10.2019 № 0076034205 у розмірі 340,00 грн , № 0076024205 у розмірі 27 383,40 грн та вимоги № Ф-44-У у розмірі 125 037,00 грн. 
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 постановаДругого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 440/6082/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/1870/20 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   І.Я.Олендер