ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/335/21	

головуючий суддя І інстанції – Рябчук О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича та Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року в адміністративній справі №160/335/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 ,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни"    про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 ,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни", в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження № 113-к від 31 грудня 2020року сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича про звільнення з посади секретаря    Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 31 грудня 2020року;
-стягнути з Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 31 грудня 2020року по дату набрання рішенням суду законної сили.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 133-к від 31 грудня 2020 року «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 31.12.2020 року.
Стягнуто з Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.01.2021 року по 12.03.2021 року у розмірі 41    701,69 грн. (сорок одна тисяча сімсот одна гривня 69 копійок) без урахування обов`язкових відрахувань.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, сільський голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєв Григорій Дмитрович та Сурсько-Литовська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, звернулись з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідачі зазначили, що з огляду на порушення позивачем приписів Закону України «Про запобігання корупції», розпорядження сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича № 113-к від 31 грудня 2020 року про звільнення з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 є правомірним та обгрунтованим.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 жовтня 2020 року на виборах депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів, була обрана депутатом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у багатомандатному виборчому окрузі № 3.
12.11.2020 р. на Першому пленарному засіданні 1 сесії VIII скликання Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення від 12.11.2020 р. №03-1/VIII «Про обрання секретаря Сурсько-Литовської сільської ради» ОСОБА_1 депутата Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у багатомандатному виборчому окрузі № 3 було обрано на посаду секретаря Сурсько-Литовської сільської ради на строк повноважень Сурсько-Литовської сільської ради з присвоєнням 11 рангу п`ятої категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.36).
12.11.2020 р. позивачем складено присягу посадової особи місцевого самоврядування (а.с.37).
16.11.2020 р. позивачем надано згоду на проведення спеціальної перевірки (а.с.38).
Листом від 02.12.2020 р. №49-01/63820/20 Національне агентство з питань запобігання корупції Сурсько-Литовській сільській раді надіслано інформацію про результати спеціальної перевірки ОСОБА_1 .
За результатами спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, відповідно до ст.ст. 56-58 Закону України «Про запобігання корупції» кандидата на посаду секретаря Сурсько-Литовської сільської ради ОСОБА_1 , встановлено такі розбіжності.
«У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації кандидат не зазначив відомості про своє право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який відображено у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» декларації як його зареєстроване місце проживання та місце фактичного проживання.
У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації кандидат не відобразив дохід від операцій з продажу рухомого майна у сумі 41500,00 гри (джерело доходу: ОСОБА_3 ), інформація про який зазначена у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи» (а.с.51).
14.12.2020 р. позивачем на ім`я голови Сурсько-Литовської сільської ради подані пояснення щодо виявлених розбіжностей (вх.№109/2-14 від 14.12.2020 р.), а.с.40.
Зі змісту пояснень:
- у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не зазначено відомостей про право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за даною адресою мається лише реєстрація, на фактичне місце проживання позивач зазначила, що прав не має;
- у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не відображено дохід від операцій з продажу рухомого майна у сумі 41500,00 грн., оскільки продаж цього майна здійснював колишній чоловік, який у серпні 2019 року отримав від позивача довіреність (а.с.40).
Виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради складено Довідку про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , яка претендує на заняття посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради, згідно з якою за результатами спеціальної перевірки виявлено інформацію, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком (а.с.52-53).
31.12.2020 р. головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 у зв`язку із порушенням пп. 2, 7 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. № 1700-VІІ, на підставі ч.2 ст. 58 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. № 1700-VІІ, було прийнято розпорядження №133-к від 31.12.2020 р. «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 » (а.с.41).
Відповідно до п.1 розпорядження №133-к від 31.12.2020 р. наказано звільнити ОСОБА_1 з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України з 31.12.2020 року, як таку, що не пройшла спеціальну перевірку посадової особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного розпорядження, позивач звернулась до суду, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №133-к від 31.12.2020 р. «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 » ухвалене з порушенням процедури його прийняття, оскільки матеріали справи не містять доказів розгляду і вирішення Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області на пленарному засіданні питання про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря сільської ради, розгляду і вирішення Сурсько-Литовською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області на пленарному засіданні питання про дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 , як секретаря сільської ради, що суперечить приписам ст.ст. 26, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в  Україні». 
Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, виходить з наступного.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає    Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначені Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Згідно ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.
Згідно ст. 12 Закону України ««Про службу в органах місцевого самоврядування»» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі:  порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). 
Посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині другій цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за корупційні правопорушення або стосовно яких набрало законної сили рішення суду щодо визнання їх активів або активів, набутих за їх дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
З огляду на системний аналіз спеціальних і загальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що законодавець чітко визначив підстави для припинення служби в органах місцевого самоврядування та закріпив їх у ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», як спеціальної норми, яка регулює дані правовідносини.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб з відповідними гарантіями, що передбачені ст. 44 КЗпП України (виплата вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток).
Як вбачається зі змісту спірного розпорядження, позивача було звільнено з посади секретаря Сурсько-Литовської  сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб).
Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ст. 41 КЗпП України не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки вказаною нормою передбачено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, до яких не відносяться особи, що проходить службу в органах місцевого самоврядування, з огляду на вимоги ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», як спеціальної норми, яка регуює спірні правовідносини.
Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а спірне розпорядження підлягає скасуванню з поновленням позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як то передбачено ст. 235 КЗпП України, що є достатньою та самостіною підставою для задоволення позовних вимог.
Також, зі змісту рішення суду першої інстанції, зокрема його резолютивної частини вбачається, що  останнім було визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 133-к від 31 грудня 2020 року «Про звільнення з посади секретаря сільської ради ОСОБА_1 ».
Однак, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що наведене розпорядження було прийнято, саме головою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєвим Григорієм Дмитровичем, а не виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
Вказане також узгоджується з положеннями ч.ч. 6, 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які визначають, що  виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.
Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови та абзацу 2 його резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича № 113-к від 31 грудня 2020 року про звільнення з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 ». В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Частиною 4 ст. 317 КАС України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича та Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року в адміністративній справі №160/335/21 – змінити, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови та викладення абзацу  2 його резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Андрєєва Григорія Дмитровича № 113-к від 31 грудня 2020 року про звільнення з посади секретаря Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 ».
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року в адміністративній справі №160/335/21 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених               ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко