Єдиний унікальний номер 2-999/11 
Номер провадження 22-ц/804/2028/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 2-999/11
провадження  № 22-ц/804/2028/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого          Хейло Я.В.,
суддів           Мірути О.А., Тимченко О.О.
секретаря          Цимбал Д.А.

учасники справи:

заявник                                    Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,
боржник                              ОСОБА_1 ,
   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу  Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2020 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа: ОСОБА_1 (суддя Нейло І.М.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області,-

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

У серпні 2020 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство) з заявою про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 .

Заяву мотивовано тим, що 27.07.2011 року Краматорським міським судом Донецької області винесено рішення по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення сум загального боргу за кредитним договором № CM-SME103/237/2007 від 04.12.2007 року, відсотків, пені та штрафів. Виконавчий лист було надіслано для виконання до Краматорського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. 

02.05.2019 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області №2-999/11 замінено сторону виконавчого провадження первісного стягувача – Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» його правонаступником – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» щодо виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 липня 2011 року у справі №2-999/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про  стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME103/237/2007 від 04.12.2007 року.

Згідно відповіді Краматорського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на запит ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебував виконавчий лист № 2-999 від 27.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 62156,75 доларів США та 45687,36 грн., проте 09.07.2013 року державним виконавцем виконавчий лист повернуто стягувачу.

Під час передачі кредитної справи до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» оригінал виконавчого листа не передавався, що підтверджується Актом про не передачу документа, тобто, оригінал виконавчого листа втрачено. В органах Державної виконавчої служби даний виконавчий лист на виконанні не перебуває, хоча сума боргу по ньому не стягнута, а тому виконавчий лист є невиконаним. 

Просили видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого лита до виконання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ УХВАЛИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року заяву задоволено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурдукова М.В., посилається на неповне з`ясування обставин справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

ЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Зазначає, що 09.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закриття виконавчого провадження згідно пункту 3 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», проте суд першої інстанції оскаржуваним судовим рішенням задовольнив заяву Товариства через 7 років після закриття виконавчого провадження.

Посилається на положення статтей 378, 433 ЦПК України, статтей 512, 514, 517 ЦК України, статтей 8, 15 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що після переходу прав вимоги на стадії виконавчого провадження до нового кредитора відбувається набуття прав первісного кредитора, зокрема, щодо звернення у встановлений законом строк до ВДВС для примусового виконання рішення суду.

Звертає увагу суду, що з часу відступлення ТОВ «ОТП Факторинг України» прав грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № СM-SME103/237/2007 від 04.12.2007 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (08.08.2017року) до часу звернення з заявою до суду (26.08.2020 року) минуло більше трьох років та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що заявник вчиняв дії щодо отримання від первісного стягувача виконавчого листа.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі №2-824/2009, у справі №2-461/09 про те, що дублікат виконавчого документа видається за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, судом не встановлено з якого числа ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до ОСОБА_1 та які документ и ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав новому стягувачу за кредитним договором № СM-SME103/237/2007 від 04.12.2007.

Акт про непередачу документа, складений 17.08.2020 юрисконсультами Товариства не може бути належним доказом у справі, оскільки засвідчує втрату документа, він лише констатує факт його відсутності у стягувача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» адвокатом Бондар І.П. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доказами   на підтвердження втрати виконавчого документа є: 1) повідомлення Краматорського міського ВДВС за №15.13-16700/65864/15 від 15.10.2019; 2) акт про не передачу документа від 17.08.2020 року.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 жовтня 2016 року у справі №910/18165/13 про те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг  строку починається заново з наступного дня після його повернення,час, що минув до переривання строку до нового строку не зараховується.

У зв`язку з тим, що стягувач не отримав постанову від 09.07.2013 року, а відділом ДВС не надано доказів її повернення, не можна дійти висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа сплинув у зв`язку з бездіяльністю стягувача, оскільки  на даний час неможливо встановити дату, коли  строк пред`явлення виконавчого листа до виконання фактично сплинув.

Також зазначив, що договором, на підставі якого Товариство набуло право вимоги до боржника, передбачена повна передача усієї документації, що передається від первісного кредитора новому в тому числі й судових рішень, ухвал, постанов тощо, а тому попередній кредитор не має об`єктивної можливості надати будь-яких інших документів чи інформації за кредитним договорами, що відступлені.

Доводи апеляційної скарги в частині ненадання документів на підтвердження права вимоги Товариства до боржника є неспроможними, оскільки зазначене питання було предметом розгляду під час заміни сторони виконавчого провадження, та вирішено ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02.05.2019, яка є чинною та в судовому порядку не оскаржувалась.

Просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

  Представник ОСОБА_1 – адвокат Бурдукова М.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, оскаржувану ухвали скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства відмовити.                                      

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Казанак М.В.  в судовому  засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ  ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті  367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно  з частиною  першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання , суд першої інстанції виходив з того, що заявником належними доказами підтверджено факт втрати виконавчого документу, а тому наявні підстави для видачі дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення його до виконання.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

27.07.2011 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення сум загального боргу за кредитним договором № CM-SME103/237/2007 від 04.12.2007 року, відсотків, пені та штрафів. Виконавчий лист було надіслано для виконання до Краматорського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області.  (а.с. 43-44, 45)

02.05.2019 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області №2-999/11 замінено сторону виконавчого провадження первісного стягувача – Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» його правонаступником – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» щодо виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 липня 2011 року у справі №2-999/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME103/237/2007 від 04.12.2007 року. (а.с. 125)

Згідно відповіді Краматорського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на запит ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебував виконавчий лист № 2-999 від 27.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 62156,75 доларів США, 45687,36 грн., проте, 09.07.2013 року виконавчий лист повернуто стягувачу. (а.с. 138)

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Апеляційний суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку  з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Акт про не видачу документу від 17.08.2020 року складений працівниками заявника про те, що станом на 14.08.2020 року з ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконавчий лист № 2-999, виданий Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 57109,21 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5047,54 доларів США, пені  у розмірі 43867,36 грн. не надходив не є належним доказом, що свідчить про загублення, втрату або знищення виконавчого документу та законом може бути підставою для видачі дублікату виконавчого документу. 

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV, у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів (від 04.06.2011 року). 

У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення  виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення  виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа, виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що  заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчий документ було втрачено первісним стягувачем, крім того, не доведено обґрунтованість пропущення строку пред`явлення  виконавчого листа до виконання за період з 2013 року (винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а.с. 138) по серпень 2020 року. 

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.  

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Факт заміни кредитора його правонаступником не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 15 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «ОТП Банк», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Доводи, викладені у відзиві представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про те, що рішення суду залишається невиконаним, що призводить до порушення прав стягувача, колегія суддів відхиляє, оскільки ці доводи самі по собі не можуть бути безумовною підставою для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання за відсутності належних доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, а висновки суду першої інстанції щодо видачі дублікату виконавчого документи без з`ясування питання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є передчасними, оскільки матеріалами справи встановлено, що виконавче провадження було закінчено постановою державного виконавця  від 09.07.2013 року на підставі пункту 3 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а стягувач звернувся до суду з заявою про поновлення строку у серпні 2020 року, тобто поза межами строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Отже, оцінивши доводи апеляційної скарги та мотиви судового рішення щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала – скасуванню. 

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Отже, враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак і видачі дублікату виконавчого документа, оскаржувану ухвалу слід скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судовий збір, сплачений ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги у розмірі 454 гривні слід стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18 листопада 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа по справі №2-999/2011 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення  шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий              Я.В. Хейло    

Судді                О.А. Мірута

              О.О. Тимченко

Повний текст постанови  виготовлено 04 серпня 2021 року                   Я.В. Хейло