П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6970/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.   
Суддя-доповідач -  Франовська К.С.   
08 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Боровицького О. А.  Матохнюка Д.Б. , 

          розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області до Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, 
В С Т А Н О В И В :
В  листопаді 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулось в суд з позовом до Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації адміністративної будівлі та будівлі гаража лісівничого еколого-просвітницького центру Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство", що розташовані за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Губник, вул. Кошового, 14, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки від 13 жовтня 2020 року №161, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Ухвалою від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області задоволено. Цим рішенням застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації адміністративної будівлі та будівлі гаража лісівничого еколого-просвітницького центру Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство", що розташовані за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Губник, вул. Кошового, 14, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель (за винятком проведення робіт з усунення недоліків) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних в акті перевірки від 13 жовтня 2020 року №161.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишились не усунутими на час розгляду справи. Скаржник вказує, що поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночними, однак вказане не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність і що позивач повинен не просто надати акт перевірки, а й довести наявність зафіксованих порушень та обґрунтувати, яку небезпеку для людей створюють ці порушення. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України якщо згідно положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом, з 10 серпня 2020 року по 13 серпня 2020 року позивачем проведено позапланову перевірку щодо дотримання Державним підприємством "Гайсинське лісове господарство" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За результатами перевірки складено припис №95 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 14 серпня 2020 року, яким  вимагалось до 01 грудня 2020 року  вжити визначених у ньому заходів щодо приведення будівель (споруд) у відповідність до вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а саме :
- відремонтувати та заповнити водою пожежні водоймища на території лісокомплексу;
- провести ремонт системи протипожежного захисту в приміщенні матеріального складу;
- будівлі адмінбудинків Басаличівського та Гайсинського лісництв, складу лісокомлексу, зерносховища та підсобні приміщення розсадника обладнати пристроями для захисту прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008;
- провести обробку дерев`яних конструкцій покрівель об`єктів лісгоспу вогнезахисним розчином;
- винести електророзподільчі щити з цеху переробки та паркетного цеху в окремі приміщення;
- складське приміщення для зберігання паркету, приміщення паркетного та столярного цехів, цеху переробки лісокомплексу та пилорами Гайсинсьвого лісництва обладнати системами протипожежного захисту;
- відділити цех по виготовленню паркету від складського приміщення протипожежними дверима;
- будівлі лісівничого еколого-просвітницького центру с.Губник обладнати пристроями для захисту прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008;
- будівлі лісівничого еколого-просвітницького центру с.Губник забезпечити первинними засобами пожежогасіння, згідно норм.
Вказаний припис підписав та отримав 14.08.2020 директор ДП "Гайсинське лісове господарство М.Лащенко (а.с.19).
Доказів оскарження припису чи висловлення незгоди з діями та рішеннями Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій  області щодо проведення такої перевірки, оформлення її результатів, від відповідача не надходило.

На виконання плану заходів Державної служби України з надзвичайних ситуацій у період виборчої компанії та проведення місцевих виборів у період з 12 жовтня 2020 року по 13 жовтня 2020 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За результатами заходу складено акт №161 від 13 жовтня 2020 року, яким зафіксовано не усунуті порушення, що були виявлені під час попереднього заходу державного нагляду (контролю), а саме:
1. Лісівничий еколого-просвітницький центр не забезпечений зовнішнім протипожежним водопостачанням, що є порушенням частини 5 статті 55, частини 1 статті57 КЦЗУ; пункту 4.47 глави 4 розділу VII, глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 (надалі - ППБУ).
2.Будівлі лісівничого еколого-просвітницького центру не обладнані зовнішніми установками від прямих попадання блискавки та вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», що є порушенням розділу IV глави 1 пункту 1.21 ППБУ.
3. Не проведено вогнезахисну обробку дерев`яних конструкцій покрівель будівель лісівничого еколого-просвітницького центру, що є порушенням розділу III п. 2.5 ППБУ.
4. Будівлі лісівничого еколого-просвітницького центру не забезпечені первинними засобами пожежегасіння згідно з нормами, що є порушенням розділ V пункту 3.6 ППБУ.
5. На шляхах евакуації з підвального приміщення допускається влаштування горючого облицювання стін та стелі, що є порушенням розділу III пункту 2.17 ППБУ.

Припис від 17 травня 2019 року №162 та акт перевірки від 13 жовтня 2020 року №161 вручено директору Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" Лащенку М.М., про що свідчить його власноручний підпис у акті та у приписі.
Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки, які зазначені в акті планової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що стосуються порушення вимог по влаштуванню, утриманню та експлуатації електромереж і електрообладнання самі по собі створюють безпосередній ризик виникнення і розвитку пожеж, а отже, створюють небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в ході здійснення перевірки адміністративної будівлі та будівлі гаража лісівничого еколого-просвітницького центру Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство", що розташовані за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Губник, вул. Кошового, 14  Управлінням встановлено, що експлуатація даного об`єкту здійснюється з порушеннями вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, серед яких, зокрема:
- порушення правил пожежної безпеки щодо утримання шляхів евакуації (створює небезпечні умови для евакуації людей у разі виникнення небезпечної події на об`єкті );
- відсутність блискавкозахисту (створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії);
- відсутність вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій (сприяє швидкому розповсюдженню пожежі, а в результаті може призвести до обвалення конструкцій, що створює загрозу життю і здоров`ю працівників та осіб, задіяних в гасінні пожежі);
- відсутність зовнішнього протипожежного водопостачання (унеможливлює своєчасну ліквідацію пожежі);
- відсутність на об`єкті первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) (унеможливлює ліквідацію пожежі на початковій стадії.

Наявність саме вказаних порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з даним позовом.
Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України, одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Застосування таких заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей на період до повного усунення порушень вимог законодавства.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, об`єктів, споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а тому необхідність вжиття таких заходів слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. При цьому, підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з ч. 1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення
Відповідно до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Не заперечуючи наявності порушень, зафіксованих актом №161 від 13.10.2020, скаржник апеляційну скаргу аргументує тим, що частина із виявлених порушень усунута, а саме:  у травні 2020 року придбано 20 вогнегасників  ОП-5 ВП-5, що підтверджується накладною №22868 від 08.05.20.
Разом з тим, як встановив суд, у акті №161 від 13.10.20 року  зазначено, що будівлі лісівничого еколого-просвітницького центру не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з  н о р м а м и, що є порушенням (розділ V пункту 3.6 ППБУ), тобто, наявна кількість первинних засобів пожежогасіння  ( з урахуванням придбаних в травні 2020 року) не відповідає встановленим нормам.
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу скаржник жодних доказів на підтвердження проведених робіт по усуненню порушень, зафіксованих актом №161 від 13.10.2020, до матеріалів справи не долучив, судом першої та апеляційної інстанції такі не встановлено.
Щодо приєднання  до матеріалів справи договору № 247 від 02.11.20 на монтаж системи протипожежного захисту, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що скаржником не надано доказів оплати та виконання вказаного договору, а тому такий не може бути самодостатньою підставою для висновку про ремонт скаржником системи захисту від прямих попадань блискавки та вторинних проявів.
До того ж, вказаний договір укладений після проведення перевірки.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку має місце недотримання відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту та високий ступінь небезпечності зазначених в акті перевірки порушень, і наявність зазначених порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Оскільки на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишались, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становлять реальну небезпеку та загрозу життю та здоров`ю людей.
Що стосується конкретних обставин справи, то заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення та заборони експлуатації корпусів/приміщень слід застосувати судом з метою попередження негативних наслідків, які можуть настати за наявних умов існування реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, можливі обмеження відповідача в здійсненні ним основної діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантованими державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком держави. Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які об`єктивно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та можуть бути усунуті.
З огляду на встановлене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що існують очевидні підстави для задоволення позову шляхом застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації адміністративної будівлі та будівлі гаража лісівничого еколого-просвітницького центру Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство", що розташовані за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Губник, вул. Кошового, 14, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівель, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки від 13 жовтня 2020 року №161, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Відповідно до частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство» залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі   08 липня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Матохнюк Д.Б.