ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2106/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу   Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківскому району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року ( суддя першої інстанції Прасов О.А.) у справі №280/2106/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківскому району  про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом  до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком; 
зобов`язати відповідача здійснити позивачу виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням раніше виплаченої суми, в сумі 6800,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня. Ця допомога виплачена у розмірі 1390,00 грн., що відповідає розміру, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112. Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
З прийняттям рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 чинною є норма частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, за змістом якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Враховуючи положення статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у 2020 році становить 8190,00 грн. Виплата відповідачем допомоги у розмірі 1390,00 грн. суперечить чинним положенням частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. На думку позивача, відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, передбаченому Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а тому позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року  у справі №280/2106/21 адміністративний позов задоволено в повному обсязі. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що в 2020 році виплата грошової допомоги до 5 травня позивачу   здійснена у розмірі 1390,00 грн., Такий розмір допомоги визначений  Постановою КМУ від 19.02.2020 №112  та паспортом бюджетної програми на 2020 рік, що затверджений Мінсоцполітики України. Скаржник зауважує, що Управління не наділено повноваженнями щодо визначення розміру грошової допомоги до 5 травня, а    чинне законодавство не передбачає можливості збільшення на свій розсуд розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня розміру соціальних виплат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що згідно з Посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 06.07.1999, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. 
02.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, просив здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, який передбачений Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Відповідач листом від 09.03.2021 за №Б-595 повідомив, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій здійснена у сумі 1390 грн. 00 коп. відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 за №112 “Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань””, а, отже, у порядку та розмірі встановленому нормами права.
Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Здійснюючи апеляційний перегляд  у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, та залишаючи  без змін рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції зазначає :
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначає  Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22 жовтня 1993 року(далі - Закон №3551-XII).
Згідно з частиною 5статті 12  Закону №3551-XII(в редакції  Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20  розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня  2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5  статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідаютьКонституції України(є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня  2007 року.
В подальшому  Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин"(набрав чинності 01 січня 2015 року)  розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України  доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12,13,14,15 та16  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів  Бюджетного кодексу України  з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія  Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 02 березня 2016 року, № 233 від 05 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року та № 112 від 19 лютого 2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.
Зокрема, у постановах Кабінету Міністрів України визначено наступні розміри виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій: в 2017 році  1200,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»; в 2018 році  1265,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»; в 2019 році  1295,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2019 року №237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»; в 2020 році  1390,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»  (набрала чинності 25 лютого 2020 року).
Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020  у  справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), окреме положення пункту 26  розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення статей12,13,14,15та16  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26  розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення статей12,13,14,15та16  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного  Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що  Бюджетним Кодексом  України  не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей  12,13,14,15  та  16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетних фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення  статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"в редакції  Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме:  щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Водночас Кабінет Міністрів України у Постанові № 112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої  Законом № 3551-XII, у розмірі меншому, ніж це передбачено  статтею 12 цього Закону.
Отже, на час виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли  Закон № 3551-XII  і  Постанова № 112.
Виходячи із визначених у частині четвертій  статті 7 КАС України  загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги  особам з інвалідністю внаслідок війни,  у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а  Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.
Відповідно до  статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Відповідно до частини 1  статті 28 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 294-IX від 14 листопада 2019 року  установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року  становить - 1638 гривень.
Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році становить 8190,00 гривень (1638,00 гривень х 5).
Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено в 2020 році у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5  статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду  першої інстанції у даній справі,  стосовно  порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі та необхідності відновлення цього права  шляхом визнання протиправними дій відповідача в частині відмови у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року в належному розмірі та зобов`язання сплатити недоплачену суму допомоги.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20)
Доводи скаржника  про неможливість здійснення своїх зобов`язань через ненадходженння коштів від головного розпорядника, не ґрунтується на вимогах  закону  та є безпідставним.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст.  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  329 КАС України, колегія суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківскому району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року  у справі №280/2106/21 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року  у справі №280/2106/21 залишити без змін.
Постанова   суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко