Ухвала
 
20 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа №459/589/15-ц
провадження №61-12612ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Сокальського районного суду Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Львівської обласної прокуратури, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Сокальського районного суду Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування, у розмірі 2 537 667,90 грн.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області 
від 31 серпня 2020 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь  ОСОБА_1 550 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області 
від 31 серпня 2020 року змінено, шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 550 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування.»
Доповнено резолютивну частину рішення абзацом четвертим такого змісту: «Стягнути з Львівської обласної прокуратури та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області в рівних частинах на користь ОСОБА_1 1 000 грн витрат на правничу допомогу та 7 865 грн витрат за проведення експертизи, а саме по 4 432, 50 грн з кожного.» У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
26 липня 2021 року Львівська обласна прокуратура звернулася із касаційною скаргою на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року в указаній вище справі. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, надання доказів на їх підтвердження та зазначення підстав на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав з копіями скарг та доданих до них матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником подано заяву про  поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій заявник зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови Львівського апеляційного суду 
від 15 червня 2021 року отримано 29 липня 2021 року. На підтвердження наведеної обставини надано копії супровідного листа суду апеляційної інстанції та конверту Львівського апеляційного суду адресованого Львівській обласній прокуратурі із зазначенням трек-номеру 7900826842721 (згідно даних сайту «Укрпошта» поштове відправлення за указаним трек-номером вручено 29 липня 2021 року).
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року складено 16 червня 2021 року, а оприлюднено 18 червня 2021 року. 
Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.  
Зважаючи на конкретні обставини, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити Львівській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Червоноградського міського суду Львівської області 
від 31 серпня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Червоноградського міського суду Львівської області цивільну справу №459/589/15-ц за позовомОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Сокальського районного суду Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
                                                                                                      А. І. Грушицький
                                                                                                      І. В. Литвиненко