Постанова
Іменем України                           
 
14 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 648/886/20
 
провадження № 61-6505св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.                   (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Товстоноженко Анна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2020 року у складі судді                        Сокирко Л. М. та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 
 
Короткий зміст заяви
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Товстоноженко А. В., Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), про встановлення факту, що має юридичне значення.
 
Заява мотивована тим, що вона з 19 вересня 2003 року перебувала                          у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, що знаходиться на території Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим) та банківських вкладів у ПАТ «Укрсоцбанк».
 
Зазначала, що в установлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агапова В. М. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка,                  а 19 листопада 2014 року нотаріусом на її ім`я були видані: свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на Ѕ частину банківських вкладів                            з урахуванням відсотків як спільного сумісного майна подружжя, набутого під час шлюбу, які знаходяться у ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунках за номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; свідоцтво про право на спадщину за законом 82 АА 0057691 на Ѕ частину банківських вкладів з урахуванням відсотків, які знаходяться у ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунках за номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
 
На початку 2014 року відбулася анексія Криму та на сьогодні територія Кримського півострова є тимчасово окупована, а тому ці свідоцтва відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними на території України.
 
Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якщо останнє місце проживання або основна частина нерухомого майна спадкодавця знаходиться в зоні АТО або окупованому Криму, місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємцем.
 
Посилалася, що для захисту свого права, вона звернулася до приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Товстоноженко А. В.                        (за місцем свого фактичного проживання) щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак, отримала відповідь, що видати їй свідоцтва неможливо, так як після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В. М.
 
Оскільки видані їй свідоцтва про право власності на території АР Крим                   є недійсними, то вона позбавлена можливості звернутися до компетентних органів для отримання спадщини.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її заяву про встановлення факту прийняття спадщини після смерті чоловіка                  ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2020 року, з урахуванням ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 14 липня 2020 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 , задоволено.
Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч Автономної Республіки Крим.
 
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із відсутності спору між спадкоємцями, доведеності факту прийняття заявницею спадщини після смерті свого чоловіка, померлого на території АР Крим, а також того, що встановлення цього факту необхідно їй для подальшої реалізації спадкових прав, оскільки законом не визначено іншого порядку його встановлення                  з огляду на наведені заявницею обставини.
 
Ухвалюючи рішення, суд вважав, що відсутні підстави для залишення заяви без розгляду, оскільки заінтересована особа АТ «Альфа-Банк» не є і не може бути спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . Крім того, заінтересованою особою не надано суду доказів того, що існує заповіт ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк», а тому встановлення судом цього факту не порушує законні інтереси та права заінтересованої особи.
 
Районний суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , проте наявність чи відсутність такого свідоцтва не може бути перепоною для встановлення факту прийняття спадщини, адже судовим рішенням не вирішується спір про право, а підтверджується тільки право заявниці на спадщину.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2020 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.
 
Апеляційний суд зазначив, що під час розгляду справи не встановлено наявності спору про право між спадкоємцями, а долучені до справи докази не свідчать про те, що встановлення фактів, які мають юридичне значення може вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб, зважаючи на те, що апелянт у справі не є спадкоємцем померлої особи, а наявний між ним і заявницею спір стосується реалізації нею своїх спадкових прав на банківський вклад.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі АТ «Альфа-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2020 року і постанову Херсонського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року скасувати, провадження у справі закрити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» мотивована тим, що, встановивши наявність у справі доказів складення заповіту на третю особу - ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі, суди ухвалили необґрунтовані судові рішення, оскільки вони можуть вплинути на права ОСОБА_3 .
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17 (провадження                   № 14-560цс18) та від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17                                         (провадження № 14-341цс19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи є необґрунтованими.
 
Посилається на те, що факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка є лише підтвердженням звернення її до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому вважає безпідставними доводи заявника про наявність спору про право у справі.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У квітні 2021 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У травні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2003 року (а. с. 12).
 
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_2 помер              ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Керч Автономної Республіки Крим, Україна              (а. с. 13).
 
Відповідно до листа завідувача Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєвої Т. В. від 19 травня 2020 року № 274/01-16 «Щодо інформації по спадковій справі», спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_2 заведена у приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В. М. під номером 26 за 2013 рік (а. с. 36).
 
Зазначена інформація надана на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) номер 60230822, виданої Білозерською державною нотаріальною конторою 19 травня 2020 року (а. с. 37).
 
У довідці № 2043 виданій 04 вересня 2019 року ЖЕД «ЖИЛСЕРВИСКЕРЧЬ» (назва органу викладено російською мовою) зазначено, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою інших осіб зареєстровано не було (а. с. 16).
 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 319 від 01 серпня                2013 року, виданого Керченською міською лікарнею № 1 ім. Пирогова                 АР Крим, смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі 1 житлового будинку АДРЕСА_2 (а. с. 15).
 
У паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_9 , місцем реєстрації заявниці є: АДРЕСА_3 (а. с. 8-9).
 
Згідно зі свідоцтвом про поховання (реєстраційний номер 13443 ), виданого КП «Керченський комбінат благоустрою», ОСОБА_1 02 серпня 2013 року здійснила поховання ОСОБА_2 (а. с. 14).
 
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Агапова В. М.                         від 24 квітня 2014 року № 110/02-14 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер                         ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса звернулася Олійник І. В.          (а. с. 170).
 
Згідно зі свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 , виданого                  10 листопада 2014 року на тимчасово окупованій території приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим             Агаповим В. М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка                       є дружиною, що пережила свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер                      ІНФОРМАЦІЯ_1 належить Ѕ частка в праві в загальному спільному майні подружжя, що було придбано ними, як подружжям під час шлюбу. Загальне спільне майно подружжя, право власності на яке у зазначеній частці визначається цим свідоцтвом складається із: грошових вкладів                          з належними відсотками, які зберігаються в ПАТ «Укрсоцбанк» Південний комерційний макрорегіон на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які належали спадкодавцю на підставі листа № 10.201-186/84-513, виданого                              ПАТ «Укрсоцбанк» Південний, міста Сімферополя 11 березня 2014 року (спадкова справа 85/2014 (а. с. 18).
 
Відповідно до свідоцтвом про право на спадщину за законом 82 АА 0057691, виданого 10 листопада 2014 року на тимчасово окупованій території приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В. М., спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер                ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із:                         Ѕ частка грошових вкладів з належними відсотками, які зберігаються                                                              в ПАТ «Укрсоцбанк» Південний комерційний макрорегіон на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які належали спадкодавцю на підставі листа                                № 10.201-186/84-513, виданого ПАТ «Укрсоцбанк» Південний, міста Сімферополя 11 березня 2014 року (спадкова справа 85/2014 (а. с. 19).
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного                        у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право                   в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.
 
Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
 
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
 
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
 
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
 
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
 
Інформація, яка міститься у матеріалах справи та яку надали учасники процесу, про спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_2 зумовлює наявність спору про право. 
Зокрема, відповідно до довідки приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Агапова В. М. від 24 квітня 2014 року № 110/02-14 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер                        ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса звернулася Олійник І. В. 
 
Крім того, в провадженні Білозерського районного суду Херсонської області знаходиться справа № 648/4151/19 за позовом ОСОБА_1 до                     АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу.
 
Зазначені обставини виключають можливість розгляду справи в порядку окремого провадження.
 
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що судовим рішенням не вирішується спір про право, а підтверджується тільки право заявниці на спадщину є неправильними, оскільки таке судове рішення може вплинути на права та інтереси іншого спадкоємця, який повинен бути залучений до участі у справі.
 
Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних                               у матеріалах справи документів встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження. 
 
Посилання заявника на застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17 (провадження                   № 14-560цс18) не заслуговують на увагу з огляду на те, що хоча і зазначена справа є справою окремого провадження щодо встановлення факту, що має юридичне значення, проте у ній встановлено інші фактичні обставини, зокрема, щодо проживання позивача у певний період на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
 
Доводи заявника щодо застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17                                         (провадження № 14-341цс19) колегія суддів відхиляє, оскільки у справі               № 638/17850/17 відмінним від даної справи є предмет та підстави позову,               а також встановлені інші фактичні обставини справи.
 
У зв`язку із викладеним, ураховуючи вимоги частини третьої статті 400 ЦПК України, Верховний Суд скасовує судові рішення суду першої та апеляційної інстанції та залишає без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.
 
Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 лютого               2021 року скасувати.
 
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Товстоноженко Анна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець