УХВАЛА

23 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/8730/20
провадження № К/9901/33452/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Єресько Л. О., Шевцова Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому просила:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДПС в Одеській області Шадевської Ю. №30-дс від 01 вересня 2020 року «Про завершення дисциплінарного провадження та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;
зобов`язати нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну надбавку за інтенсивність праці та щомісячну преміальну винагороду за вересень 2020 року з урахуванням виплачених сум, з урахуванням уточнення позовних вимог від 07 жовтня 2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління ДПС в Одеській області Шадевської Ю. №30-дс від 01 вересня 2020 року «Про завершення дисциплінарного провадження та застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.
Ухвалою від 22 січня 2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив без руху апеляційну скаргу відповідача з підстав, передбачених частиною другою статті 298 КАС України.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 лютого 2021 року у зв`язку із невиконанням апелянтом вимог ухвали від 22 січня 2021 року апеляційну скаргу останньому повернув.
Ухвалою від 26 травня 2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишив без руху та надав апелянту десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, якщо такі є.
14 червня 2021 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду у відкритті апеляційного провадження відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що вдруге відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою 11 травня 2021 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 295 КАС України. При цьому, апелянтом ані в клопотанні, поданому разом з апеляційною скаргою, ані в клопотанні, поданому на виконання ухвали апеляційного суду, не наведено аргументів щодо поважності причин пропуску строку.
Апеляційний наголосив, що право на повторне подання апеляційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше апеляційну скаргу було подано у встановлений КАС України строк, а у подальшому її повернуто апелянту, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк в такому випадку безумовно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.
Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням норм процесуального права, відповідач оскаржив її в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд виходить з такого. 
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, зокрема, у частині повторної подачі скаржником апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року - 11 травня 2021 року, тобто з істотним пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження у цій категорії спорів. 
У скарзі не наведено будь-яких аргументів і не надано доказів щодо наявності об`єктивної, тобто такої, що не залежала від волі заявника, неможливості подання апеляційної скарги після отримання її копії.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, вірно застосував положення частини третьої статті 298 та пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, 
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 420/8730/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Л. О. Єресько

                                                                                                    Н. В. Шевцова