ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р.                                                               Справа № 914/3070/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бонк Т.Б.,                                                                                                                        Матущак О.І.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від позивача (скаржника) – Кумченко В.Ю. 
від відповідача – Поронюк І.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хідько Ірини Олександрівни, б/н від 29 квітня 2021 року
на рішення Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року (підписане 09.04.2021), суддя Юркевич М.В.
у справі №914/3070/20
за позовом Фізичної особи-підприємця Хідько Ірини Олександрівни, м. Дніпро
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротек ХПП”, м. Львів
про стягнення 357  821,38 грн. заборгованості за договором оренди будівельної техніки

в с т а н о в и в :
18 листопада 2020 року Фізична особа-підприємець Хідько Ірина Олександрівна звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротек ХПП” про стягнення 357  821,38 грн. заборгованості за договором оренди будівельної техніки, з яких: 326  923,36 грн. – основний борг, 23  075,86 грн. – пеня, 2  625,16 грн. – інфляційні втрати та 5  197 грн. – 3% річних.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року у справі №914/3070/20 позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 235  384,80 грн. – основного боргу, 14  881,84 грн. – пені, 2  277,20 грн. – інфляційних втрат, 3  706,86 грн. – 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог мотивоване тим, що сторонами підписано акти на загальну суму 235 384,80 грн., відтак, у відповідача виник обов`язок щодо оплати вказаних актів. Щодо відмови у стягненні 91  538,56 грн. основного боргу за актами надання послуг №15 від 30.06.2020 року та №16 від 16.07.2020 року, суд у рішенні зазначає, що такі акти не підписані з боку замовника, водночас виконавцем не було надано змінних рапортів, на підставі яких такі акти були складені. Разом з тим, суд відхилив посилання позивача на лист №112 від 17.03.2021 року ТзОВ «БМП Південьбуд».
Частково не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач – Фізична особа-підприємець Хідько Ірина Олександрівна звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року у справі №914/3070/20 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги: стягнути з відповідача на користь позивача 91  538,56 грн. за надані послуги згідно з актами №15 від 30.06.2020 року і №16 від 16.07.2020 року. Зокрема, зазначає, що у суду першої інстанції була можливість перевірити стан поштового відправлення (актів №15 від 30.06.2020 року і №16 від 16.07.2020 року) станом на час подання позову. Поряд з тим, до апеляційної скарги позивач долучив клопотання про витребування у Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта» інформації про поштове відправлення з трек-номером 4913004238621. Також апелянт просить суд долучити до матеріалів справи доказ – лист ТОВ «БМП «Південьбуд» вих.№142 від 09 квітня 2021 року, який підтверджує використання відповідачем крану у спірний період.
Після відкриття провадження у справі апелянт подав суду клопотання про поновлення пропущеного строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №4913004238621.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд рішення Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року у справі №914/3070/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що послуги за спірними актами позивачем не надавались, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано машино-змінних рапортів, на підставі яких, за умовами договору, складаються акти виконаних робіт. Також наголошує, що спірні акти не містять кількості машино-годин, які було затрачено на виконання робіт. Крім того, відповідач заперечив проти клопотань скаржника про долучення доказів та витребування інформації. Також відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1  717,50 грн.
Судові засідання з розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням скаржника проводились в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «EasyCon».

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року у справі №914/3070/20 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги: стягнути з відповідача на користь позивача 91  538,56 грн. заборгованості, з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Також підтримав клопотання про долучення до справи доказів: листа ТОВ «БМП «Південьбуд» вих.№142 від 09 квітня 2021 року та копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №4913004238621.
Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги та клопотань скаржника заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Також просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1  717,50 грн.
Розглянувши клопотання скаржника про долучення доказів, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні таких. Щодо листа ТОВ «БМП «Південьбуд» вих.№142 від 09 квітня 2021 року, колегія суддів звертає увагу, що такий доказ не існував станом на час розгляду справи судом першої інстанції, відтак, не може братись судом апеляційної інстанції до увагу за будь-яких обставин, поряд з тим, лист третьої особи, яка не є учасником у цій справі та який не оформлений належним чином як заява свідка, не може підтверджувати надання послуг за договором. Щодо копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №4913004238621, колегія суддів вважає таке неналежним доказом, оскільки з поданої копії неможливо встановити дату поштового штемпеля, який міститься на такому повідомленні. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на неможливість подання вказаного доказу раніше, у зв`язку з тим, що зазначене повідомлення не надходило позивачу раніше, та лише після подання апеляційної скарги останній звернувся до АТ «Укрпошта», яким було надано спірне повідомлення. Слід зазначити, що на поданій копії повідомлення міститься трек-номер 3125600132723 про повернення повідомлення відправнику та за інформацією офіційного сайту АТ «Укрпошта» дані про відправлення за номером 3125600132723 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Одночасно скаржником не подано суду доказів звернення останнього до АТ «Укрпошта» про отримання такого повідомлення, відтак, його твердження про отримання рекомендованого повідомлення (2020 року) лише під час розгляду справи в апеляційному суді (клопотання про долучення подано 06 серпня 2021 року) є безпідставними та доказів наведеного скаржником суду не надано.
Щодо клопотання скаржника про витребування у Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта» інформації про поштове відправлення з трек-номером 4913004238621, колегія суддів зазначає, що скаржником не наведено обставин щодо неможливості самостійно звернутися до вказаного товариства та витребувати запитувану інформацію, доказів протилежного апелянт суду не надав.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем Хідько Іриною Олександрівною (в тексті договору – виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротек ХПП» (в тексті договору – замовником) укладено договір про надання послуг з оренди будівельної техніки №1203-20, за умовами якого,, а саме: п.1.1 виконавець надає замовнику послуги щодо експлуатації крану РДК-300 для виконання завантажувально-розвантажувальних робіт на будівельному об`єкті замовника «Реконструкція зернозберігального комплексу ТзОВ «Агротек ХПП», за адресою: вул. Героїв України, 21 в смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області, а замовник приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору.
Послуги щодо експлуатації техніки надаються виконавцем на шість місяців з правом пролонгації за згодою сторін (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.3 Договору по закінченню місяця, в якому було надано послуги техніки, сторонами складається акт надання послуг на підставі змінних рапортів виконавця.
Вартість послуг виконавця за договором становить 70  000 грн. на місяць за одиницю техніки, що становить 26 восьмигодинних робочих змін (п.3.1 Договору).
У п.п.3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони погодили, що ціна надання послуг технікою протягом однієї машино-години становить 336,54 грн. Окрім суми, вказаної в п.3.1, замовник до початку робіт перераховує кошти на перебазування крану у розмірі 55  000 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата праці машиніста входить до ціни послуги.
Облік надання послуг ведеться в машино-змінних рапортах (п.3.5 Договору).
Оплата послуг здійснюється на підставі виставлених рахунків щомісячно (п.3.7 Договору).
Згідно з п.3.8 Договору розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання замовником акту надання послуг.
Відповідно до п.3.10 Договору наприкінці кожного місяця виконавець надає замовнику акти надання послуг та податкові накладні.
У разі прострочення сплати послуг виконавцю більш ніж 10  календарних днів, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.6.2 Договору).
У п.9.1 Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
На виконання умов договору сторонами підписано наступні акти надання послуг: №5 від 01 квітня 2020 року на суму 95  384,80 грн.; №6 від 30 квітня 2020 року на суму 70  000 грн.; №14 від 29 травня 2020 року на суму 70  000 грн. Загальна сума підписаних обома сторонами актів становить 235  384,80 грн.
Також в матеріалах справи містяться акти, підписані лише виконавцем (позивачем), а саме: №15 від 30 червня 2020 року на суму 70  000 грн. та №16 від 16 липня 2020 року на суму 21  538,56 грн. Загальна сума підписаних лише виконавцем актів становить 91  538,56 грн.
Замовник (відповідач) вказані вище акти не підписав, поряд з тим, останній не здійснив оплату і за актами, підписаними обома сторонами.
У листопаді 2020 року ФОП Хідько Ірина Олександрівна звернулась до суду з цим позовом про стягнення 357 821,38 грн. заборгованості за договором оренди будівельної техніки, з яких: 326 923,36 грн. – основний борг, 23 075,86 грн. – пеня, 2 625,16 грн. – інфляційні втрати та 5 197 грн. – 3% річних.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір №1203-20 на надання послуг з оренди будівельної техніки від 12 березня 2020 року є договором про надання послуг.
Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст.903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У п.3.8 Договору сторони погодили, що розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання замовником акту надання послуг.
Статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються із статтею 193 ГК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У п.6.2 Договору сторони погодили, що у разі прострочення сплати послуг виконавцю більш ніж 10  календарних днів, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.
Як встановлено судом першої інстанції сторонами підписано акти надання послуг на загальну суму 235 384,80 грн., які суд правомірно присудив до стягнення з відповідача на користь позивача. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, суд також присудив до стягнення 14 881,84 грн. – пені, 2 277,20 грн. – інфляційних втрат та 3 706,86 грн. – 3% річних. Слід зазначити, що в цій частині рішення місцевого господарського суду сторонами не оскаржується.
Разом з тим, позивач (скаржник) не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 91  538,56 грн. – заборгованості за виконані роботи згідно актів: №15 від 30 червня 2020 року на суму 70 000 грн. та №16 від 16 липня 2020 року на суму 21 538,56 грн.
Вказані акти підписані лише виконавцем – ФОП Хідько І.О. При цьому, останній посилається на надіслання таких актів на адресу замовника – ТзОВ «Агротек ХПП», в підтвердження чого подав суду копії накладної АТ «Укрпошта», фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист, однак з поданих доказів неможливо встановити дату надіслання актів (поштовий штемпель на копії опису №49130 є нечіткий).
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на можливість суду, при надходженні позовної заяви до суду, самостійно перевірити відстеження поштового відправлення з трек-номером 4913004238621, оскільки, Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №913/3171/8 вказав, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях  13,14 ГПК, а також положеннях  статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивач не був позбавлений можливості надати належні докази надіслання та/або отримання відповідачем спірних актів виконаних робіт. При цьому, що відповідач факт отримання таких актів заперечує, як і заперечує факт надання позивачем послуг у спірний період (червень-липень 2020 року). Позивачем протилежного не доведено.
Так, у відповідності до умов укладеного договору облік надання послуг ведеться в машино-змінних рапортах (п.3.5 Договору), а по закінченню місяця, в якому було надано послуги техніки, сторонами складається акт надання послуг на підставі змінних рапортів виконавця (п.2.3 Договору). Слід зазначити, що позивачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні машино-змінні рапорти, які б додатково підтверджували факт надання позивачем послуг щодо експлуатації будівельної техніки по актах №15 та №16. Представниками сторін в судовому засіданні підтверджено, що такі рапорти не складалися та у сторін відсутні.
Щодо листа третьої особи, яка не є учасником у справі – ТзОВ «БМП Південьбуд» (вих.№112 від 17.03.2021 року), такий не може підтверджувати факт надання послуг за договором про надання послуг з оренди будівельної техніки №1203-20 від 12 березня 2020 року. Поряд з тим, вказаний лист не оформлений належним чином як заява свідка, підписаний заступником директора з будівництва, в той час як керівником товариства є Хідько Ю.П. Також судом не беруться до уваги акти приймання виконаних робіт (за червень та липень 2020 року), складені на виконання договору підряду №02/03-2020 від 05 березня 2020 року та підписані ТзОВ «Агротек-ХПП» і ТзОВ «Південьбуд», копії яких знаходяться у матеріалах справи, оскільки з вказаних актів не вбачається використання відповідачем саме крану позивача (РДК-300), експлуатація якого є предметом договору №1203-20 від 12 березня 2020 року. Такі дані у вказаних актах відсутні.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 91  538,56 грн.
Доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.
Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Щодо вимог відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача судом першої інстанції додатковим рішенням від 05 травня 2021 року, колегія суддів зазначає, що додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05 травня 2021 року не є предметом апеляційного оскарження. З апеляційною скаргою до Західного апеляційного господарського суду звернувся позивач, не погодившись із рішенням Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року в частині відмови в позові. Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відтак, суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, не розглядає заперечення відповідача щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Львівської області від 09 квітня 2021 року у справі №914/3070/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хідько Ірини Олександрівни – без задоволення.
Матеріали справи №914/3070/20 повернути до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 22 вересня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бонк Т.Б.

Суддя                                                                                          Матущак О.І.