ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 712/14388/19		
Провадження № 22-ц/821/886/21		
Категорія: 331400000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Нерушак Л.В., Бородійчука В.Г.
за участю секретаря: Любченко Т.М.

учасники справи: ОСОБА_1 
позивач:  ОСОБА_2 (відповідач за зустрічним позовом)
відповідач:  ОСОБА_3 (позивач за зустрічним позовом)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Лінніка Миколи Сергійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пересунька Я.В., повний текст рішення складено 15 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :
       
Короткий зміст позовних вимог

01 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовомдо  ОСОБА_3  про поділ спільного майна подружжя, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, щопід час проживання в шлюбі з відповідачем за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого становить 61 890,00 грн. Після придбання цього автомобіля його було зареєстровано за ОСОБА_3 .
Крім того, вказує позивачка, 01 листопада 2018 року за спільні кошти подружжя було також придбано двигун човновий «Parsun F 6 BMS», вартістю 24 823,00 грн.
Вказане майно, на думку ОСОБА_2 , є спільним сумісним майном подружжя, що підлягає поділу між ними.
Оскільки сторони не можуть досягти згоди з приводу поділу спільного майна, зазначає  ОСОБА_2 , вона змушена звертатися до Соснівського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та уточнившись з позовними вимогами, остаточно просила суд ухвалити рішення, яким визнати об`єктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_3 наступне майно: автомобіль марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та двигун човновий «Parsun F 6 BMS». Стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію 1/2 вартості вищевказаного автомобіля в розмірі 30 945,00 грн., а також грошову компенсацію вартості 1/2 частини двигуна човнового «Parsun F 6 BMS» у розмірі 12 411,00 грн. та вирішити питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат.
У свою чергу, 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Позов обґрунтований тим, що під час шлюбу з ОСОБА_2 було придбано автомобіль «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 23 жовтня 2019 року, ще під час перебування у шлюбі, було продано за 35 000,00 грн. При цьому, ОСОБА_3 у своєму зустрічному позові зазначає, що кошти від продажу автомобіля було витрачено на його лікування та погашення боргів ОСОБА_2 . 
Крім того, після того, як 15 листопада 2019 року шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були припинені, та останній пішов з дому, у фактичному володінні ОСОБА_2 залишилось спірне рухоме майно подружжя загальною вартістю 71 500,00 грн., яке також підлягає поділу. 
Стосовно човнового двигуна, ОСОБА_3 у своєму зустрічному позові зазначав, що двигун через рік після його придбання було відчужене на запчастини у зв`язку з поломкою, а кошти витрачено в інтересах сім`ї.
З метою захисту своїх майнових прав,  ОСОБА_3 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та неодноразово уточнившись з позовними вимогами, остаточно просив постановити судове рішення, яким при поділі спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 рухоме майно загальною вартістю 71500,00 грн., а саме: телевізор LG-43, вартістю 9000,00 грн.; кухню, вартістю 18000,00 грн.; мийку до неї за 1700,00 грн.; кран змішувача, вартістю 1000,00 грн., витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн., пральну машину за 7000 грн., два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний всього на 8000,00 грн., диван вартістю 5000,00 грн., комп`ютер Браво за 5000,00 грн., холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., шафу-купе вартістю 4000,00 грн., комод під телевізор вартістю 800,00 грн., мобільний телефон Сіомі вартістю 3000,00 грн., а ОСОБА_3 залишити грошові кошти в розмірі 35000,00 грн., які він отримав від продажу автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, ОСОБА_3 просив при ухваленні рішення двигун до човна «Parsum F 6 BMS», вартістю 24823,00 грн. виключити із переліку спільного майна подружжя, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси, внесеною до протоколу судового засідання від 28 травня 2020 року, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, було прийнято до розгляду разом із первісним позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року первісний та зустрічний позови - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини проданого 23 жовтня 2019 року ОСОБА_3 автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , у розмірі 17 500,00 грн.
Залишено у власності ОСОБА_3 грошові кошти за 1/2 частину проданого ним 23 жовтня 2019 року автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , у розмірі 17 500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини проданого човнового двигуна «Parsun F6 BMS» у розмірі 12 411,50 грн.
В іншій частині первісного та зустрічного позовів - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки зазначені автомобіль та човновий двигун були спільним сумісним майном подружжя, оскільки це майно придбане в шлюбі і презумпції належності такого майна до спільного майна подружжя не спростовано, враховуючи, що автомобіль був проданий  ОСОБА_3  без згоди  ОСОБА_2  та не може бути предметом поділу між колишнім подружжям, оскільки вибув із спільної власності подружжя, при вирішенні первісного та зустрічного позовів у частині стягнення з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  суд прийшов до висновку про компенсацію вартості належної останній частки в спірному автомобілі, виходячи із вартості автомобіля, вказаної в договорі купівлі-продажу транспортного засобу, а також необхідності стягнення із  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  компенсації вартості 1/2 частини проданого човнового двигуна, виходячи з вартості цього майна на час придбання.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_3  щодо виділу  ОСОБА_2  зазначеного в зустрічній позовній заяві майна, яке належить до спільного сумісного майна подружжя (крім мобільних телефонів)  ОСОБА_3  не надано належних доказів щодо вказаної ним вартості цього майна, що позбавляє суд можливості врахувати вартість такого майна при його поділі, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що таке рухоме майно підлягає залишенню у спільній сумісній власності подружжя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 13 квітня 2021 року, представник ОСОБА_3 - адвокат Ліннік М.С. вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, незаконним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким провести розподіл всього наявного майна подружжя а саме: автомобіль марки «Chery Amulet», 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 28982,00 грн.; телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн., кухню, вартістю 18000,00 грн., мийка до неї за 1700,00 грн., кран змішувача вартістю 1000,00 грн., витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн., пральну машину за 7000,00 грн., два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний всього на 8000,00 грн., диван вартістю 5000,00 грн., комп`ютер Браво за 5000,00 грн., холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., шафа-купе вартістю 4000,00 грн., комод під телевізор вартістю 800,00 грн., мобільний телефон Сіомі вартістю 3000,00 грн., всього на суму 160482,00 грн., при цьому виключити двигун до човна «Parsum F 6 BMS», вартістю 24823,00 грн. із переліку спільного майна подружжя, який був придбаний та проданий під час шлюбу.
Також представник ОСОБА_3 - адвокат Ліннік М.С. просив при поділі спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 наступне рухоме майно загальною вартістю 71500,00 грн., а саме: телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн., кухню в 2015 році вартістю 18000,00 грн., мийка до неї за 1700,00 грн., кран змішувача вартістю 1000,00 грн., витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн., пральну машину за 7000 грн., два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний всього на 8000,00 грн., диван вартістю 5000,00 грн., комп`ютер Браво за 5000,00 грн., холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., шафа-купе вартістю 4000,00 грн., комод під телевізор вартістю 800,00 грн., мобільний телефон Сіомі вартістю 3000,00 грн., а ОСОБА_3 виділити грошову компенсацію за 1/2 частку вартості даного майна в розмірі 35750,00 грн. При поділі автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 28982,00 грн. в рівних частках, стягнувши 1/2 частку вартості автомобіля з ОСОБА_3 в сумі 14491,00 грн. провести взаємозалік грошових компенсацій, при цьому ОСОБА_3 відмовляється при такому варіанті від своєї частки надлишку в компенсації вартості спільного майна, яка складає 11259,00 грн. на користь ОСОБА_2 .
Судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що автомобіль «Chery Amulet», 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , був проданий ще під час шлюбу, а грошові кошти фактично пішли в сім`ю, на погашення боргів, які виникли під час шлюбу. Крім того вартість автомобіля при продажу була завищена та ОСОБА_3 фактично отримав за проданий автомобіль 28980,00 грн., остільки компенсував покупцю ремонт автомобіля.
Також, в апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції безпідставно провів поділ двигуна до човна «Parsum F 6 BMS» вартістю 24823,00грн., оскільки даний двигун був давно проданий, а кошти пішли на потреби сім`ї.
Таким чином, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції провів поділ тільки автомобіля та неіснуючого човнового двигуна, в той час не здійснив поділ іншого наявного рухомого майна, яке безпідставно залишено судом у спільній власності колишнього подружжя.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи

Як вбачається з наявних матеріалів справи, з 05 листопада 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2020 року.
Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 вбачається, що 15 липня 2014 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на автомобіль «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1597 см.куб, тип пального - газ/бензин. (а.с.9)
Відповідно до видаткової накладної №4 від 1 листопада 2018 року ОСОБА_3 придбав у власність двигун човновий «Parsun F 6 BMS» вартістю 24 823 грн. (а.с.48-49)
Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3  - адвоката Лінніка М.С.підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року  «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
За таких обставин для поділу спільного майна необхідно встановити його обсяг станом на дату розірвання шлюбу.
За змістом ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. 
Як вбачається із наявних матеріалів справи, сторони дійсно перебували з 05 листопада 1998 року в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2020 року.
В період шлюбу сторонами був придбаний автомобіль«Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер  НОМЕР_1 ; номер кузова  НОМЕР_2 , який15 липня 2014 рокубув зареєстрований за  ОСОБА_3 .
Проте, в період перебування сторін в шлюбі, а саме 23 жовтня 2019 року даний автомобіль згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу за № 7141/2019/1734992 був проданий ОСОБА_5 за 35000,00 грн. (а.с. 30)
Згідно вимог ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого із подружжя. Тобто, відчужуючи спірний автомобіль «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5   презумується, що ОСОБА_3 діяв за згодою своєї дружини - ОСОБА_2 .
Виходячи із контексту цієї ж ч.2 ст.65 СК України дружина або чоловік має право на звернення до суду із позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Проте, таким правом, передбаченим законом, ОСОБА_2 не скористалася.
Оскільки автомобіль«Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу став власністю третьої особи - ОСОБА_5 , відсутні передумови для визнання даного автомобіля об`єктом спільної сумісної власності подружжя та залишення його у власності одного із них.
Вирішуючи питання про дійсну ринкову вартість автомобіля«Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; номер кузова НОМЕР_2 , за клопотанням ОСОБА_2 , ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року була призначена судова авто товарознавча експертиза, проте, в зв`язку з несплатою рахунку за проведення експертизи, проведення такої експертизи стало неможливим.
Колегія суддів виходить з того, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, провадження № 61-9018сво18, Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № № 483/812/19, провадження № 61-20774св19.
Таким чином, враховуючи вартість автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер  НОМЕР_1  за договоромкупівлі-продажу транспортного засобу від 23 жовтня 2019 року, що становить 35000,00 грн., колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсаціії 1/2 частини вартості проданого автомобіля в розмірі 17500,00 грн.
Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь компенсації вартості 1/2 частини проданого човнового двигуна «Parsun F6 BMS», колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме видаткової накладної №4 від 01 листопада 2018 року ОСОБА_3 придбав двигун човновий «Parsun F 6 BMS» вартістю 24823,00 грн. (а.с.49), проте, спірний човновий двигун був проданий ОСОБА_3 ще в період перебування сторін в шлюбі, тобто вибув з спільного користування подружжя, а кошти від продажу були витрачені на потреби сім`ї. Будь-яких об`єктивних доказів, які б доводили протилежне, з боку ОСОБА_2 на адресу суду надано не було, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що човновий двигун «Parsun F6 BMS» підлягає виключенню з числа об`єктів, що підлягають поділу між подружжям.
ОСОБА_3 у своєму зустрічному позові вказує, що за час шлюбу сторонами було придбано рухоме майно, загальною вартістю 71500,00 грн., а саме: телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн., кухню вартістю 18000,00 грн., мийка до неї за 1700,00 грн., кран змішувача вартістю 1000,00 грн., витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн., пральну машину за 7000 грн., два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний всього на 8000,00 грн., диван вартістю 5000,00 грн., комп`ютер Браво за 5000,00 грн., холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., шафа-купе вартістю 4000,00 грн., комод під телевізор вартістю 800,00 грн., мобільний телефон Сіомі вартістю 3000,00 грн., яке після припинення між сторонами подружніх стосунків залишилося у фактичному користуванні ОСОБА_2 та яке позивач за зустрічним позовом просив врахувати при поділі спільного майна подружжя.
Статтями 60, 63, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. 
Сутність поділу майна полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При цьому поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється у три етапи:
1) визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Для визначення вартості майна при необхідності призначається експертиза;
2) визначення частки у спільному майні;
3) передання у власність за договором або присудження конкретного майна кожному з подружжя.
Слід зазначити, що із сторони ОСОБА_3 на адресу суду не було надано будь-яких об`єктивних доказів реальної вартості, наявності та часу придбання зазначеного ним в зустрічній позовній заяві рухомого майна, проте, будь-яких доказів, заяв про відсутність такого майна, заперечень щодо його наявності, вартості та конкретного часу його придбання під час шлюбу зі сторони ОСОБА_2 до суду також не надходило.
Клопотання про призначення експертизи для визначення оцінки реальної вартості спільно нажитого під час шлюбу майна сторони під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляли.
Таким чином, колегія суддів приходить що висновку, що майно, набуте подружжям ОСОБА_3 під час шлюбу а саме: телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн., кухня вартістю 18000,00 грн., мийка до неї за 1700,00 грн., кран змішувача вартістю 1000,00 грн., витяжка на кухню вартістю 2000,00 грн., пральна машина за 7000 грн., диван вартістю 5000,00 грн., комп`ютер Браво за 5000,00 грн., холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., шафа-купе вартістю 4000,00 грн., комод під телевізор вартістю 800,00 грн., крім речей індивідуального користування ( два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний, всього на 8000,00 грн. та мобільного телефону Сіомі вартістю 3000,00 грн.) підлягає поділу між подружжям.
При цьому, в порядку поділу такого майна, визнанню за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає право власності на 1/2 частину даного майна, з виділом кожній стороні майна в натурі.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини, що мають значення для справи.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;   3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Аналізуючи наведені правові норми, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3  - адвоката Лінніка М.С.підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, то відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3  - адвоката Лінніка М.С.задоволена частково (50%), з урахуванням того, що при поданні апеляційної скарги  ОСОБА_3  сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн., з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 1152,60 грн. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. (ч.2 ст. 137 ЦПК України)
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, між ОСОБА_3 та адвокатом Ліннік М.С. було укладено договір про надання правничої допомоги від 29 листопада 2019 року. (а.с. 63)
Також, матеріали справи містять квитанції від 26 грудня 2019 року, від 2 грудня 2019 року та від 14 липня 2020 року (а.с.25, 66, 125) за якими ОСОБА_3 оплатив послуги адвоката Лінніка М.С. на загальну суму 5000,00 грн.
Також адвокатом Лінніком М.С. надано розрахунок по договору про надання правничої допомоги від 29 листопада 2019 року та додаткової угоди від 14 липня 2020 року з детальним описом наданих послуг при розгляді справи в суді першої інстанції та їх вартістю. (а.с. 123-124)
Разом з тим, до апеляційної скарги адвокатом Ліннік М.С. надано договір про надання правничої допомоги від 07 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Ліннік М.С. та копію квитанції від 24 березня 2021 року, про сплату ОСОБА_3 послуг адвоката Лінніка М.С. на суму 2000,00 грн. Проте, в порушення вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх вартістю до суду апеляційної інстанції надано не було.
Таким чином, враховуючи розмір сплачених ОСОБА_3  витрат на правову допомогу адвоката Лінніка М.С., підтверджених документально, приймаючи до уваги процентне співвідношення, передбачене п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, врахувавши принцип розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів прийшла до висновку, що з  ОСОБА_2  підлягають стягненню судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу адвоката Ліннік М.С., понесені ОСОБА_3 в сумі 2500,00 грн.

  Керуючись ст.ст. 258, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Лінніка Миколи Сергійовича - задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пересунька Я.В., повний текст рішення складено 15 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - скасувати. 
Постановити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2  та ОСОБА_3 в рівних частках на наступне майно загальною вартістю 60500,00 грн.: телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн.; кухня вартістю 18000,00 грн.; мийка до кухні за 1700,00 грн.; кран змішувача вартістю 1000,00 грн.; витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн.; пральну машину за 7000,00 грн.; диван вартістю 5000,00 грн.; комп`ютер Браво вартістю 5000,00 грн.; холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн.; шафа-купе вартістю 4000,00 грн.; комод під телевізор вартістю 800,00 грн.
Виключити із переліку спільного майна подружжя, яке підлягає поділу: двигун до човна «Parsum F 6 BMS», вартістю 24823,00 грн.; два мобільних телефони вартістю по 4000,00 грн. кожний, всього на 8000,00 грн.; мобільний телефон Сіомі вартістю 3000,00 грн.
Визнати за  ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, виділивши їй в порядку поділу наступне майно: кухня вартістю 18000,00 грн.; мийка до кухні за 1700,00 грн.; кран змішувача вартістю 1000,00 грн.; витяжку на кухню вартістю 2000,00 грн.; пральну машину за 7000,00 грн., всього на загальну вартість 29700,00 грн. 
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, виділивши йому в порядку поділу наступне майно: телевізор LG-43 вартістю 9000,00 грн.; диван вартістю 5000,00 грн.; комод під телевізор вартістю 800,00 грн.; комп`ютер Браво за 5000,00 грн.; шафа-купе вартістю 4000,00 грн.; холодильник марки LG вартістю 7000,00 грн., всього на загальну вартість 30800,00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_4 )на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) грошову компенсацію 1/2 частини вартості проданого 23 жовтня 2019 року автомобіля марки «Chery Amulet», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 17500,00 грн.
В решті позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами - залишити без задоволення.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП:  НОМЕР_5 )на користь  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. та сплати судового збору в розмірі 1152,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         Л.В. Нерушак

                                                                       В.Г. Бородійчук

/повний текст постанови суду виготовлений 27 серпня 2021 року/