КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУНС № 756/1750/21                                                       Постанова винесена суддею Родіоновим С.О.
Справа № 33/824/2227/2021                        
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                    
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буча Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 454 грн. 
 
Як встановив суддя місцевого суду, 23 січня 2021 року о 23 год 50 хв ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Велика Кільцева дорога, керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді місцевого суду, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних доводів зазначає про безпідставну зупинку його автомобіля, перевищення службових повноважень та грубе порушення правил застосування спеціальних засобів працівниками патрульної поліції, оскільки його затримання та обшук автомобіля відбувалися за відсутності свідків.
Щодо відмови від проходження огляду на стан сп?яніння, то зазначає, що перебуваючи в шоковому стані від неправомірних дій працівників патрульної поліції, він відмовився лише від огляду на місці, проте від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, а лише зауважив, що затриманий і знаходиться в кайданках.
Зазначає також про те, що суддя місцевого суду, визнаючи його винним, послався на протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог законодавства та письмові пояснення свідків, які також мають численні виправлення та неточності, а тому, на думку апелянта, в справі відсутні належні та допустимі докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі стосовно нього. 
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому                            ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав процесуальні норми КУпАП та правильно застосував норми матеріального закону.
 
Висновок судді в постанові про достатність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вмотивованим, оскільки ґрунтується на оцінці доказів. 
Невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується даними, які містяться в:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 0464 від 24 січня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Зокрема, в протоколі вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), які були виявлені поліцейським, та дії водія щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); 
- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і такі пояснення узгоджуються з фактичними обставинами правопорушення, що викладені в протоколі та не містять істотних суперечностей, які б давали підстави для сумніву в їх достовірності (а.с. 4). 
При цьому слід зауважити, що указані письмові пояснення в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами у справі та були оцінені судом відповідно до ст. 252 КУпАП;
- направленні на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2021 року (а.с. 5); 
- рапорті інспектора роти №2 батальйону №4 полку №1 УПП в м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України старшого лейтенанта Стеблинського О.А. (а.с.6);
- копії постанови серії ЕАН №3702118 від 24 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме за керування водієм ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби та без необхідних документів - посвідчення водія (а.с. 7).;
- відеозаписі з нагрудної відеокамери працівника поліції, де зафіксовано, що працівник поліції під час спілкування з приводу порушення ПДР України виявив у                  ОСОБА_1  ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомив останньому, з`ясував чи погоджується він на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні «Соціотерапія», проте ОСОБА_1 у присутності двох свідків від будь-якого виду огляду в категоричній формі відмовився (а.с.8).
 
Ці докази є належними, допустимими та достовірними, отримані вони без порушень процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
 
Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на недовіру поліцейським фактично підтверджують факт невиконання ним вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, а причини відмови від огляду не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням даних відеозапису відсутні підстави вважати дії працівників поліції неправомірними. Крім того, дії працівників патрульної поліції, у тому числі постанова про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 у визначеному законодавством порядку не оскаржувались, що в свою чергу також спростовує доводи ОСОБА_1 стосовно безпідставної зупинки транспортного засобу.
 
Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції і Порядку та примусово не доставили його до закладу охорони здоров`я, оскільки на той час він вже був затриманим, є надуманими, оскільки за змістом положень ч. 4 ст. 266, п. 7 Порядку та п. 9, п. 12 розділу ІІ Інструкції поліцейський забезпечує доставку водія до закладу охорони здоров`я у разі, якщо він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння. Водночас відмова водія на вимогу працівника поліції від огляду на стан сп`яніння є невиконанням вимог п. 2.5 ПДР України, що жодним чином не пов`язано з примусовим доставленням водія до закладу охорони здоров`я. До того ж законом не передбачено примусове доставляння водія, який відмовився від проходження огляду, до закладу охорони здоров`я виключно для того, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення.
 
Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 02 квітня 2021 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на оцінці всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить ОСОБА_1 . 
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із санкції зазначеної правової норми та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                        О.П. Павленко