ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15131/20	Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М. 	
Провадження № 22-ц/817/693/21 	Доповідач - Щавурська Н.Б.	
Категорія - 304010000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Щавурська Н.Б. 
Суддів -  Сташків Б. І., Хома М. В., 
з участю секретаря - Сович Н.А. 
сторін - представника відповідача ТОВ “Туристична компанія “Анекс Тур” Трибушенко І.А., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Н.Я., третьої особи ФОП ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому провадженні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристична компанія “Анекс Тур” на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року та на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2021 року, постановлені суддею Грицай К.М., у цивільній справі № 607/15131/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристична компанія “Анекс Тур”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ “Туристична компанія “Анекс Тур” про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 25 червня 2020 року між нею та туроператором ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», від імені та за дорученням якого діяла турагент фізична особа підприємець ОСОБА_2 , було укладено Договір про туристичне обслуговування № 75420217, за умовами якого туроператор TOB «Туристична компанія «Анекс Тур» зобов`язалося надати в період з 03 липня 2020 року до 12 липня 2020 року комплекс туристичних послуг їй та двом членам її сім`ї чоловікові ОСОБА_3 і неповнолітньому сину ОСОБА_4 до Єгипту. Того ж дня вона оплатила повну вартість туристичних послуг в сумі 32 440, 00 грн, однак ні вона, ні члени її родини туристичної послуги не отримали і кошти в 14 денний термін, як це передбачено Договором про туристичне обслуговування у випадку анулювання подорожі з вини Турагента, повернуті не були. Лише 02 жовтня 2020 року Туроператор TOB «Туристична компанія «Анекс Тур» після її звернення до суду з даним позовом, повернуло готівкою повну вартість сплачених туристичних послуг в сумі 34 045, 00 грн (з яких 1 595, 00 грн - різниця курсів валют на день повернення коштів). Оскільки, починаючи з 03.07.2020 року (дати початку туристичної подорожі) до 10.09.2020 року (дати звернення до суду з позовом) мало місце прострочення виконання туристичної послуги на 67 календарних днів, просила стягнути з відповідача пеню, нараховану відповідно до положення ч. 5 ст. 10 ЗУ “Про захист прав споживачів” що складає 65 204, 40 грн (32 440 х 3% / 100% = 973, 20, де 973, 20 грн - пеня за один день; 973, 20 х 67 = 65 204, 40 грн 
       З метою здійснення туристичної подорожі нею на період з 06 липня 2020 року до 10 липня 2020 року було оформлено відпустку без збереження заробітної плати, але, оскільки туристичну послугу в зазначений період не було надано, вона втратила частину свого заробітку. Виходячи із розміру її щомісячної заробітної плати в сумі 15 000 грн, вважає, що внаслідок втрати частини заробітку за період відпустки без збереження заробітної плати, їй було заподіяно ще й матеріальних збитків на суму 4 000 грн.
       Крім цього, неправомірними діями відповідача вважає їй було заподіяно й моральну шкоду, розмір відшкодування якої вона оцінює в сумі 15 000 грн та пов`язану з необхідністю зміни нею звичного способу життя, внесення змін у життєві плани.
        Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь  ОСОБА_1 32 440 грн пені за невиконання зобов`язання, 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 112 грн 11 копійок, а всього 34 552 грн. 11 коп. Стягнуто з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
       Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2021 року стягнуто з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь  ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 334, 30 грн.
       В апеляційній скарзі ТОВ “Туристична компанія “Анекс Тур” просить скасувати судові рішення, вважаючи їх незаконними, прийнятими без дослідження всіх обставин справи та доказів, з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ненадання судом належної правової оцінки факту укладення між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ТОВ «ТА Турс-Тікетс» договору № 144А/20 від 11.02.2020 року, яким не передбачено наявності в Турагента права передавати на свій розсуд іншим особам права, якими він володіє в інтересах того, кого він представляє, в той час як 25.06.2020 року саме від Турагента ТОВ «ТА Турс-Тікетс» надійшла заявка на бронювання туру № 75420217 за допомогою системи “Anextour on-line”, що містила інформацію про замовлений комплекс туристичних послуг при тому, що 20.06.2020 року Туроператор завчасно повідомив Турагента про неможливість надати туристичні послуги за заявкою № 7542021.
       Також, звертає увагу на ненадання судом належної правової оцінки факту оплати ФОП ОСОБА_2 Товариству “ТА “Турс-Тікетс”, а не Туристичній компанії “Анекс Тур”, в той час як відповідно до ст. 300 ГК України комерційний агент повинен особисто виконати дії, на які він уповноважений суб`єктом, якого він представляє. Якщо агентським договором не передбачено інше, комерційний агент не може передавати на сві розсуд іншим особам прав, якими він володіє в інтересах того, кого він представляє.
       З урахуванням відсутності в матеріалах справи договору № 822А/18 від 15 серпня 2018 року, на підставі якого діяла ФОП ОСОБА_2 , як Турагент, від імені ТОВ “ТК “Анекс Тур”, який би визначав права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови, вважає, що будь-які договірні зобов`язання між ФОП ОСОБА_2 та відповідачем відсутні, тому відсутні і підстави вважати про наявність безпосередньо договірних відносин між відповідачем та позивачем. 
       Вважає, що є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки договору про надання туристичних послуг безпосередньо з позивачем укладено не було.        
       Також, звертає увагу на ненадання судом належної правової оцінки факту виконання ТОВ “ТК “Анекс Тур” усіх своїх зобов`язань за договором № 144А/20 в повному обсязі, зокрема: здійсненню бронювання заявки № 75420217 на відповідні в ній дати туру; завчасному повідомленню 26.06.2020 року про всі зміни у змісті підтвердженого туру Турагента через систему “Anextour on-line”.
       Звертає увагу на те, що згідно п. 4.1.1. умов договору Турагент/Туроператор має право внести зміни у зміст туру та графік руху за маршрутом; змінити аеропорт, дату та час вильоту, тип літака або інші характеристики Турпродукту, а тому підписуючи договір № 75420217 позивач був ознайомлений з його змістом, був вільний у виборі контрагента та погодився на визначені у ньому умови, розуміючи зміст положень договору.
       Також вказує, що саме погіршення епідеміологічної ситуації було підставою повідомлення позивача про перенесення авіарейсу через пандемію COVID-19, дані обставини були загальновідомі і турист був обізнаний про всі наслідки введення карантину по всій території України.
       Крім цього, звертає увагу, що матеріали справи містять належні докази бронювання заявки № 75420217 за запитом ТОВ «ТА Турс-Тікетс» і надходження оплати за неї в розмірі 30 774, 75 грн саме від Турагента ТОВ “ТА “Турс-Тікетс” до ТОВ «ТК «Анекс тур», що підтверджується Рахунком № 75420217 від 25.06.2020 року та платіжним дорученням № 57127 від 26.06.2020 року, в той час як ціна реалізації Турагентом продукту визначається з урахуванням положень п.п. 4.1, 4.2 та 4.7 Договору № 144А/20. Однак, судом не надано належної правової оцінки факту отримання позивачем від ФОП ОСОБА_2 коштів у розмірі 34 045 грн згідно наявної у справі розписки, що перевищує суму коштів, зазначену в договорі № 75420217 та яку позивач сплатила. 
       На думку апелянта відсутні підстави для накладення пені за договором № 144А/20 перед Турагентом, так як ТОВ “ТК “Анекс Тур” є зобов`язаним тільки перед Турагентом, а не перед позивачем; свої зобов`язання за договором № 144/20 ТОВ “ТК “Анекс Тур” виконало; відповідач не є стороною іншого Договору № 75420217, коштів безпосередньо від позивача не отримував; Договір № 822А/18, на підставі якого діяла ФОП ОСОБА_2 при укладанні Договору № 75420217, що має визначати права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом, суд не досліджував. У зв`язку з тим, що послуги не були надані у зв`язку з обставинами, що не залежали від відповідача, то відсутні правові підстави вважати, що не вчасне повернення грошових коштів третьою особою є підставою для стягнення саме з відповідача нарахованої пені. Крім цього, між сторонами відсутні договірні відносини щодо можливості сплати пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання та щодо визначення її розміру.
       Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про завдання їй моральної шкоди за наслідками не виконання своїх зобов`язань відповідачем за договором № 144А/20.
       Щодо стягнення витрат на правову допомогу, звертає увагу на неврахування судом критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсної необхідності) та критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
       У своєму відзиві ОСОБА_1 відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. 
       Звертає увагу на відсутність в Договорі про туристичне обслуговування від 25.05.2020 року, укладеному з нею пункту 3.2.4. (згідно якого туроператор має право внести зміни в зміст туру, трафік руху по маршруту, змінній дату та час вильоту, тип літака та інше). Жоден пункт договору не надає Туроператору права утримувати в себе кошти туриста за ненадані послуги з вини Туроператора.
       Вважає надуманими й такими, що не відповідають дійсності тердження відповідача, що нею навмисно підмінювалися вимоги, які стосувалися іншого договору, який відповідач не укладав з нею, і що вона взагалі не укладала ніякого договору з відповідачем.
       Вказує на те, що Розпорядження та Постанова КМУ, на які посилається відповідач, як на підставу уникнення від відповідальності, на день укладання договору про надання туристичних послуг, уже були скасовані та не діяли.
       Звертає увагу, що надана нею ФОП ОСОБА_2 розписка про отримання коштів підтверджує факт повернення їй вартості туру. Тверджень про відсутність у неї в подальшому претензій до Туроператора ні в розписці, ні в будь-якому іншому документі вона не зазначала, жодного листа про взаємозалік від 30.09.2020 року, на який посилається відповідач, не підписувала.
       Дії та проплати коштів, в тому числі суми комісій на користь Турагентів, здійснювалися між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», як Туроператором та його Турагентами, згідно укладених між Туроператором та Турагентом Договорів, стороною яких вона не є.
       Зауважує, що її звернення до суду з вимогою про стягнення коштів у зв`язку з порушенням умов виконання Договору про надання туристичних послуг є наслідком невиконання та неналежного виконання ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» своїх договірних зобов`язань, відповідно вона має право на відшкодування матеріальних та моральних збитків. Внаслідок ненадання туристичної послуги та неповернення коштів за послуги, які не були надані Туроператором, вона та її сім`я зазнали душевних страждань та хвилювань, були позбавлені можливості реалізувати свої бажання та наміри щодо оздоровлення, як фізичного так і морального, після тривалого карантину, який було запроваджено в Україні з березня місяця 2020 року.        
       У судовому засіданні представник відповідача ТОВ “Туристична компанія “Анекс Тур” Трибушенко І.А. апеляційну скаргу підтримала з підстав, у ній викладених; просила її задовольнити. 
       Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. відносно задоволення апеляційної скарги заперечила з мотивів, викладених у письмовому відзиві; просила залишити таку без задоволення.
       Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. 
       Судом встановлено, що 25 червня 2020 року між ФОП ОСОБА_2 , яка діяла від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ОСОБА_5 було укладено договір на туристичне обслуговування № 75420217 (а.с. 6).
       Згідно п.1.1 договору на туристичне обслуговування № 75420217 від 25 червня 2020 року визначено, що Турагент зобов`язується відповідно до замовлення Туриста й особам, що слідують з ним, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) Туристу, а Турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.
       Відповідно до п. 2.1, п. 2.2. та п. 2.3 Договору туристична подорож здійснюється у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та місце призначення – Єгипет. Термін подорожі з 03 липня 2020 року до 12 липня 2020 року.
       Пунком 3.1 Договору вартість туристичних послуг, замовлених туристом, передбачена в розмірі 32 440 грн.
       На виконання своїх обов`язків за вказаним договором ОСОБА_5 сплатила вартість туристичних послуг у розмірі 32 440 грн.
       27 червня 2020 року після оплати позивачем туристичних послуг відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» був виданий ваучер № 75420217 на трьох осіб, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на період з 03 липня 2020 року до 12 липня 2020 року (а.с. 9).
       Згідно вимог п. 4.1 Договору укладеного туроператором ТОВ «Туристичною компанією «Анекс Тур» з туристом ОСОБА_1 . Турагент має право внести зміни у зміст туру та графік руху за маршрутом, змінити аеропорт, дату та час вильоту, тип літака або інші характеристики Турпродукту. У випадку, якщо турист скористався запропонованими йому альтернативними послугами, послуги за договором вважаються виконані належним чином (а.с. 6).
       27.06.2020 року уроператором повідомлено ОСОБА_1 про неможливість надання послуг у визначений договором період та запропоновано перенесення можливості бронювання на інші дати. 
       Оскільки зміненені дати для виїзду в Єгипет позивачу не підходили, ОСОБА_1 , звернулася з вимогою про повернення коштів.
       Відповідно до п. 6.10 Договору укладеного туроператором ТОВ «Туристичною компанією «Анекс Тур» з туристом ОСОБА_1 у випадку анулювання подорожі з вини турагента туристу повертається повна вартість сплачених останнім послуг протягом 14 днів.
       11 лютого 2020 року між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ТОВ «ТА Турс-Тікетс» був укладений договір № 144А/20 (а.с. 61).
       Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Турагент зобов`язується за винагороду надати послуги Туроператору з реалізації Турпродукту, який сформований постачальником послуг – іноземним туроператором «Anex Tiurism Worldwide DMCC», шляхом укладення Договору на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені Договором, із самостійним набором та комплектацією туристичних груп.
       За п 1.1. туристичного ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування і згідно якого було здійснено бронювання туру, ТОВ “ТА “ТУРС-ТІКЕТС” діє як Турагент від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «ТК «Анекс Тур».
       Згідно п. 5.3.1. Договору № № 144А/20 у випадку невиконання з вини туроператора своїх зобов`язань, передбачених цим договором, щодо надання підтвердженого турпродукту, він несе відповідальність перед турагентом у формі грошової компенсації вартості не наданого з вини туроператора турпродукту або його ненаданої частини.
       Згідно рахунку на оплату № 75420217 від 25.06.2020 року вартість туристичних послуг за замовленням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , тур пакет № 75420217 на період з 03.07.2020 року до 12.07.2020 року становить 30 774, 75 грн (а.с. 72).
       У зв`язку із запланованою поїздкою ОСОБА_1 за місцем роботи Тернопільським національним технічним університетом імені І. Пулюя 27 серпня 2020 року була надана відпустка без збереження заробітної плати з 06 по 10 липня 2020 року (а.с. 17).
       26 червня 2020 року, ТОВ «Турс-Тікетс» здійснило переказ грошових коштів на рахунок ТОВ «ТОВ «Туристична компанія Анекс-Тур» на суму 30774, 75 грн (а.с. 73).
       Листом на взаємозалік від 30.09.2020 року, підписаним директором ТОВ «ТА Тур-Тікетс» ОСОБА_9 та адресованим генеральному директору ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» Адигюзель Ількеру, у зв`язку з надлишково перерахованою сумою по рахунку-фактурі № 75420217 від 28.01.2020 року № 57127 платіжного доручення дата оплати 28.01.2020 року, сума 30 774, 75 грн висловлено прохання переплату в сумі 8 204, 65 грн зарахувати в рахунок оплати рахунку-фактури № 75546938 від 29.09.2020 року. ТОВ «ТА Турс-Тікетс», ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в подальшому не матимуть претензій матеріального чи морального характеру ні до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» ні до його посадових осіб (а.с. 74).
        Згідно розписки ОСОБА_1 від 02 жовтня 2020 року, наданої ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34 045, 00 грн були повернуті позивачу 02 жовтня 2020 року ( а.с. 31).
       Відповідно до ст. 1 Закону України “Про туризм” туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).
       У відповідності до ст. 5 ЗУ “Про туризм” туристичні оператори (туроператори) юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.
       Згідно вимог ч.ч. 1, 8, 11, 12, 13, 15, 20 ст. 20 ЗУ “Про туризм” за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання.
       Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.
       Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.
       Права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.
       Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.
       Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
        Кожна зі сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.        
        Згідно вимог ч. 3 ст. 19-1 ЗУ “Про туризм” туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору, або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.
       За ч.ч. 1, 2 ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
       Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
       За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
        Згідно вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
       Суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 33 ЗУ “Про туризм”).
       Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України).
       За ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 
       Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо інше не суперечить суті зобов`язання.
       За ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
       Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
       За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
       У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
       Отже, за змістом ч. ч. 1, 2, 8, 10 ст. 20 , ч. 2 ст. 30, ч.ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 ЗУ “Про туризм”, ч. 1 ст. 10 ЗУ “Про захист прав споживачів”, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст. 633, ст. 906 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.
       У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера. Який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслугов3ування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор. 
       Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року. 
       Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.         
       У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Згідно вимог ч. 2 ст. 33 ЗУ “Про туризм” заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом.
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 31.03.1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
       Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що при наданні туристичної послуги ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур» порушило умови договору, завдавши позивачу ОСОБА_1 збитків та моральної шкоди.
       Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений з урахуванням положень законів, що регулюють спірні правовідносини та на підставі наявних у справі доказів.
       Встановивши, що туристичні послуги, відповідно до умов укладеного з позивачем договору, повинно було надавати ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», оскільки, укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_2 діяла за дорученням та від імені ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку, що відповідальність за порушення умов договору - ненадання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 туристичної подорожі до Єгипту у період з 03 липня 2020 року до 12 липня 2020 року повинно нести ТОВ “ТК “Анекс Тур”.
       Також, встановивши, що сплачені позивачем за надання туристичних послуг кошти були їй повернуті ФОП ОСОБА_2 лише 02.10.2020 року, в той час як п. 6.10 укладеного з ОСОБА_1 договору передбачає повернення повної вартості сплачених нею послуг у випадку анулювання подорожі з вини турагента протягом 14 днів, вірними, на думку колегії суддів, є й висновки суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої відповідно до вимог ч. 5 ст. 10 ЗУ “Про захист прав споживачів” неустойки в розмірі 32 440 грн, що відповідає розміру заподіяних їй збитків.
       Крім цього, беручи до уваги те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами факту порушення діями відповідача її прав внаслідок неотримання заробітку в розмірі 4 000 грн з причини, що з метою здійснення запланованої подорожі вона змушена була взяти відпустку без збереження заробітної плати, вірними є висновки суду першої інстанції й в частині відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача, що стосуються стягнення з відповідача матеріальних збитків у вищевказаному розмірі.
       Вірними, на думку колегії суддів, як такі, що відповідають вимогам ст. 33 ЗУ “Про туризм” ч. 2 ст. 22 ЗУ “Про захист прав споживачів”, ст. 23 ЦК України є й висновки суду першої інстанції, в частині наявності правових підстав для часткового задоволення вимог позивача, що стосується стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 4 000 грн, заподіяної неправомірним діями відповідача та відмови у стягненні такої шкоди, заподіяної членам її сім`ї з підстав, що останні з відповідними вимогами у даній справі не зверталися.
       Щодо відшкодування судових витрат на правничу професійну допомогу колегія суддів зазначає наступне.
       Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді. як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
       Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
       Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
       Разом із тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
       Згідно з частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
       Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
       Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).
       Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи без клопотання іншої сторони.
       Як вбачається із журналу судового засідання від 02 березня 2021 року перед судовими дебатами представником позивача було заявлено про подання доказів понесених судових витрат, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 132).
       09 березня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Н.Я. про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 146). 
       В обґрунтування понесених судових витрат представник позивача надала копію договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2020 року( а.с. 148), засвідчену адвокатом Коцюбою Н.Я., додаток до договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2020 року (а.с. 100), акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 05 березня 2020 року (а.с. 101); а також копію квитанції № 0.0.2039112747.1 за 04.03.2021, засвідчену адвокатом Коцюбою Н.Я. (а.с. 102), відповідно до якої ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_11 кошти за договором про надання правничої допомоги від 10.09.2020 року в сумі 5 000 грн.
       Згідно додатку до договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2020 року сума правничої допомоги становить 5 000 грн та включає перелік наданих послуг: ознайомлення з матеріалами справи — 500 грн; вироблення правової позиції — 500 грн; підготовка та подання позовної заяви — 2 000 грн; складання та подання документів процесуального характеру в ході розгляду справи — 1 000 грн; участь в судових засіданнях — 1 000 грн.
       Як вбачається з матеріалів справи позовна заява до суду була подана представником позивача- адвокатом Коцюбою Н.Я.(а.с. 1-4).
       30 жовтня 2020 року адвокатом Коцюбою Н.Я. було подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 28-30).
       02 грудня 2020 року адвокатом Коцюбою Н.Я. було подано відповідь на відзив (а.с. 79-82).
       29 грудня 2020 року адвокатом Коцюбою Н.Я. було подано додаткові пояснення щодо заперечень (а.с.118-121).
       Згідно протоколів судових засідань від 16 листопада 2020 року; від 30 грудня 2020 року; від 02 березня 2020 року; представник позивача Коцюба Н.Я. брала участь у даних судових засіданнях (а.с. 34, 122, 132).
       Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). 
       У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
       Беручи до уваги те, що позов ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено частково, вірними є висновки суду, як такі, що узгоджуються з вимогами процесуального закону, в частині стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог 112, 11 грн судових витрат за подання позовної заяви та 1 334, 31 грн витрат на правову допомогу, а також - 840, 80 грн судових витрат на користь держави.        
       Доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ “ТК “Анекс-Тур” в частині ненадання судом належної правової оцінки факту укладення між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ТОВ «ТА Турс-Тікетс» договору № 144А/20 від 11.02.2020 року, яким не передбачено наявності в Турагента права передавати на свій розсуд іншим особам права, якими він володіє в інтересах того, кого він представляє, в той час як 25.06.2020 року саме від Турагента ТОВ «ТА Турс-Тікетс» надійшла заявка на бронювання туру № 75420217 за допомогою системи “Anextour on-line”, що містила інформацію про замовлений комплекс туристичних послуг при тому, що 20.06.2020 року Туроператор завчасно повідомив Турагента про неможливість надати туристичні послуги за заявкою № 7542021; доводи апелянта в частині ненадання судом належної правової оцінки факту оплати ФОП ОСОБА_2 Товариству “ТА “Турс-Тікетс”, а не Туристичній компанії “Анекс Тур” отриманих від ОСОБА_1 коштів, в той час як відповідно до ст. 300 ГК України комерційний агент повинен особисто виконати дії, на які він уповноважений суб`єктом, якого він представляє, а також доводи апелянта в частині ненадання судом належної правової оцінки факту виконання ТОВ “ТК “Анекс Тур” усіх своїх зобов`язань за договором № 144А/20 в повному обсязі, зокрема: здійсненню бронювання заявки № 75420217 на відповідні в ній дати туру; завчасному повідомленню 26.06.2020 року про всі зміни у змісті підтвердженого туру Турагента через систему “Anextour on-line”, колегія суддів відхиляє з тих підстав, що агентські та субагентські договори не створюють прав та обов`язків для споживача, який не є стороною такого договору та не є особою, на користь якої укладається такий договір, в той час як ч.ч. 12, 14 ст. 20 Закону України "Про туризм" саме туроператор як сторона за договором несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Наявність агентських договорів між туроператором (відповідачем у справі) з турагентами ТОВ “ТА “ТУРС-Тікетс” і ФОП ОСОБА_2 не позбавляє туроператора ТОВ “Анекс Тур” звернутися за захистом порушених турагентами його прав у визначеному законом порядку. 
       Доводи апеляційної скарги ТОВ “ТК “Анекс Тур” в частині того, що воно є неналежним відповідачем по даній справі з посиланням, що договір про надання туристичних послуг безпосередньо з позивачем укладено не було, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається зі змісту наявного у справі договору № 75420217 на туристичне обслуговування від 25.06.2020 року ФОП ОСОБА_2 , укладаючи вказаний договір з позивачем, діяла від імені та за дорученням Туроператора ТОВ “Туристична компанія “Анекс тур” на підставі Договору № 822А/18 від 15.08.2018 року. Укладений з позивачем договір містить також усі ідентифікаційні дані туроператора, такі, як: місцезнаходження, номер телефону, дані про ліцензування.
       Підлягають відхиленню колегією суддів і доводи апеляційної скарги відповідача в частині неврахування судом положень п. 4.1.1. договору, що надає право Турагенту/Туроператору на внесення змін у зміст туру та графік руху за маршрутом; змін аеропорта, дати та часу вильоту, типу літака або інших характеристик Турпродукту та ненадання належної правової оцінки факту підписання договіру № 75420217 позивачем, що свідчить про ознайомлення зі змістом останнього та погодження визначених у ньому умов, оскільки, на зважаючи на наявність вищевказаного права п. 4.1 цього ж договору передбачає, що послуги за договором вважаються виконані належним чином лише у випадку, якщо турист скористався запропонованими йому альтернативними послугами. Разом із тим, матеріалами даної справи встановлено, що позивач не скористалася туристичними послугами з причини, що змінена дата вильоту їй не підійшла у зв`язку з виїздом на ПМЖ за кордон.
       Слід відхилити й доводи апелянта в частині неврахування судом тієї обставини, що підставою повідомлення позивача про перенесення авіарейсу було саме погіршення епідеміологічної ситуації через пандемію COVID-19 і дані обставини були загальновідомі, а турист був обізнаний про наслідки введення карантину по всій території України, оскільки на день укладання договору про надання туристичних послуг Розпорядження КМ України від 13 березня 2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУІГ) 19» було скасовано Постановою КМ України від 12 червня 2020 року № 470, а Постанова КМ України від 23 березня 2020 р. № 228 «Питання перевезень авіаційним транспортом» скасована Постановою КМ України від 20 травня 2020 року № 392.
       Доводи апеляційної скарги відповідача в частині ненадання судом належної правової оцінки факту отримання позивачем від ФОП ОСОБА_2 коштів у розмірі 34 045 грн згідно наявної у справі розписки, що перевищує суму коштів, зазначену в договорі № 75420217 та яку позивач сплатила, а також не відповідає сумі коштів у розмірі 30 774, 75 грн, які, як доказ бронювання заявки № 75420217 за запитом ТОВ «ТА Турс-Тікетс» надійшли від останнього відповідно до положень п.п. 4.1, 4.2 та 4.7 Договору № 144А/20 до ТОВ «ТК «Анекс тур», що підтверджується Рахунком № 75420217 від 25.06.2020 року та платіжним дорученням № 57127 від 26.06.2020 року, колегія суддів відхиляє, оскільки отримана позивачем від ФОП ОСОБА_2 згідно розписки сума коштів у розмірі 34045 грн жодним чином не впливає на розмір стягнутої з відповідача на користь позивача пені, загальна сума якої обраховувалася виходячи з розміру коштів (32 440 грн), що були сплачені позивачем за надання туристичних послуг згідно умов укладеного з нею договору, в той час як отримана відповідачем від його ж турагента сума коштів у розмірі 30774,75 грн не відповідає сумі коштів (32 440 грн), що була сплачена ОСОБА_1 згідно договору від 25.06.2020 року. Крім цього, розмір стягнутої неустойки, обрахований відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ “Про захист прав споживачів”, як такий, що значно перевищує розмір збитків зменшено судом до суми заподіяних позивачу збитків. 
       Також, відхиляє колегія суддів і доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для накладення стягнення з нього пені з посиланням на наявність договору № 144А/20, згідно якого він є зобов`язаним тільки перед Турагентом, а не позивачем, оскільки туроператором ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» невчасно виконанні умови договору (туристична послуга не була надана, сплачені кошти туристу повернуті зі значним запізненням та з порушенням передбаченого у договорі терміну), у зв`язку з чим ОСОБА_1 наділена відповідно до ЗУ “Про захист прав спожитвачів” правом на відшкодування матеріальних та моральних збитків, а ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» зобов`язане їх відшкодувати незважаючи на те, що ним було повернуто вартість сплачених туристичних послуг.
       Підлягають відхиленню, як такі, що спростовуються наявними у справі доказами, про які згадувалось колегією суддів вище, й доводи апеляційної скарги відповідача в частині неврахування судом критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсної необхідності) та критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
       Таким чином доводи апеляційної скарги ТОВ «ТК «Анекс Тур» висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
       У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
       Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; ст. 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 374 ч.1 п.1; 375 ч.1; ст. 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2, 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристична компанія “Анекс Тур” – залишити без задоволення.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2021 року— залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Дата складання повного судового рішення 12 липня 2021 року.

Головуючий Н.Б. Щавурська
Судді : 
                                                                                        Б.І. Сташків
                                                                                                                 М.В. Хома