УХВАЛА

19 липня 2021 року  
Київ
справа №819/1827/17
адміністративне провадження №К/9901/17061/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року
у справі № 819/1827/17
за позовом ОСОБА_1 
до Тернопільської обласної державної адміністрації
про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Тернопільська ОДА),       в якому просив: визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Тернопільської ОДА від 22 вересня 2017 року №296-к «Про звільнення     ОСОБА_1 »; поновити його на посаді начальника управління розвитку інфраструктури, транспорту та енергозбереження Тернопільської ОДА та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Тернопільської ОДА від 22 вересня 2017 року №296-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на посаді начальника управління розвитку інфраструктури, транспорту та енергозбереження Тернопільської ОДА з 23 вересня 2017 року. Стягнуто з Тернопільської ОДА на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 вересня2017 року по 11 січня 2018 року в розмірі 47917,50 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій у зв`язку з порушенням судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду судам необхідно було дослідити питання наявності у відповідача вакантних посад станом на момент звільнення позивача, які би могли бути запропоновані йому відповідно до його кваліфікації.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, в позові відмовлено.
07 травня 2021 року ОСОБА_1 втретє надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
На виконання ухвали скаржником подано заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.
Вказане клопотання мотивоване тим, що позивачем вже подавалася касаційна скарга на оскаржувані судові рішення, проте ухвалами Верховного Суду від 10 березня 2021 року та 14 квітня 2021 року була повернута скаржнику. Позивач вказує, що дана касаційна скарга подана в межах максимально короткого строку, необхідного для підготовки касаційної скарги, яка б формою та змістом відповідала вимогам статті 330 КАС України. Скаржник вважає, що його поведінка свідчить про готовність брати участь у розгляді справи.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Так, скаржником направлено повторну касаційну скаргу у найкоротший строк, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.
За такого правового регулювання, обставин справи та доказів доданих скаржником на підтвердження зазначених обставин, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилається на пункт 1 частини четвертої статі 328 КАС України, зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, а саме норми статті 492 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та норми статті 87 Закону України «Про державну службу» без урахування висновку Верховного Суду висловленого у постановах від 20 травня 2020 року у справі №825/2305/18 норми статей 41 та 87 Закону України «Про державну службу» та статті 492 КЗпП України без урахування висновку щодо їх застосування, який викладено у постанові Верховного Суду віл 22 липня 2019 року у справі №140/1203/17, норм статті 22 Закону України «Про державну службу» без урахування висновку щодо її застосування, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №580/3800/19, а також статті 492 КЗпП України  без урахування висновку щодо її застосування, викладеного у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №826/24028/15.
Також скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не досліджено питання наявності у Відповідача вакантних посад станом на момент звільнення, які б могли бути запропоновані позивачу відповідно до його спеціалізації, кваліфікації, освіти, досвіду тощо, не витребувано та не проаналізовано відповідних штатних розписів апарату та структурних підрозділах Тернопільського ОДА станом на 22 вересня 2017 року, що як зазначає скаржник, є додатковою підставою касаційного оскарження відповідно до пункту 4 частини 4 статті 328 КАС України.
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 819/1827/17 та поновити його.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 819/1827/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Витребувати з Тернопільського окружного адміністративного суду матеріали справи №819/1827/17.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
О.В. Калашнікова
О.А. Губська 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду