УХВАЛА

13 вересня 2021 року 
Київ
справа №9901/235/20
адміністративне провадження №П/9901/235/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Жука А.В.,  Калашнікової О.В.,  Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 9901/235/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), в якому просить зобов`язати відповідача повторно розглянути його запит від 03 серпня 2020 року і надати публічну інформацію - електронні копії протоколів і технічних записів усіх засідань ВРП і її дисциплінарних палат, які стосувались розгляду дисциплінарних справ, скарг щодо суддів або будь-яких інших дисциплінарних питань щодо суддів, які відбулись в період з 12 листопада 2019 року по 03 серпня 2020 року; допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача надати запитувану інформацію; зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у десятиденний строк; стягнути з ВРП на користь позивача судовий збір.
Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Желєзного І.В. (суддя-доповідач), Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Стрелець Т.Г., Шарапи В.М. від 18 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2021 року рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2021 року скасовано і ухвалено нове, яким позов задоволено частково: зобов`язано ВРП повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 03 серпня 2020 року про надання публічної інформації (електронних копій протоколів і технічного запису усіх засідань ВРП та її дисциплінарних палат, які стосувались розгляду дисциплінарних справ, скарг щодо суддів або будь-яких інших дисциплінарних питань щодо суддів, і які відбулись в період з 12 листопада 2019 року до 03 серпня 2020 року). В іншій частині позову відмовлено.
01 вересня 2021 року позивачем подано до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду заяву, де просить у порядку частини шостої статті 383 КАС України постановити окрему ухвалу в порядку статті 249 КАС України та визнати протиправними дії (бездіяльність) ВРП у вигляді відмови надати позивачу безоплатно електронні (відскановані) копії протоколів ВРП і її дисциплінарних палат, які стосувались розгляду дисциплінарних справ, скарг щодо суддів або будь-яких інших дисциплінарних питань щодо суддів і які відбулись в період з 12 листопада 2019 року по 03 серпня 2020 року, які викладені в листі від 31 серпня 2021 року № 25708/0/9-21; вказати відповідачу на такий спосіб вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону як обов`язок ВРП повторно розглянути запит від 03 серпня 2020 року (в частині прохання надати протоколи ВРП і її дисциплінарних палат в електронному (відсканованому) вигляді) без вимоги сплати відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк у разі, якщо протоколи будуть надаватись в електронному (відсканованому) вигляді без виготовлення паперових їх копій.
06 вересня 2021 року суддею-доповідачем Желєзним І.В. заявлено самовідвід від участі у розгляді вказаної заяви з посиланням на положення пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року.
Заява судді Желєзного І.В. про самовідвід мотивована тим, що відповідачем у цій справі є ВРП, проте 30 червня 2021 року (після ухвалення Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду рішення у цій справі) Третя Дисциплінарна палата ВРП постановила ухвалу про відкриття дисциплінарної справи щодо нього, що не впливає на його неупередженість під час розгляду заяви у справі №9901/235/20 і не свідчить про його особисту зацікавленість в результаті її розгляду, водночас з метою уникнення виникнення в учасників справи сумнівів щодо неупередженості та безсторонності суду суддя Желєзний І.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Желєзного І.В. (суддя-доповідач), Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Стрелець Т.Г., Шарапи В.М. задоволено заяву судді Желєзного І.В. про самовідвід. Відведено суддю Желєзного               І.В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 від 01 вересня 2021 року у справі №9901/235/20.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2021 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року №1685/0/78-21 у зв`язку постановленням Верховним судом 06 вересня 2021 року ухвали № П/9901/235/20 про відведення судді-доповідача Желєзного І.В. від розгляду заяви ОСОБА_1 у справі № 9901/235/20, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Жук А.В., Калашнікова О.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Є.М.
13 вересня 2021 року надійшли додаткові пояснення позивача у справі № 9901/235/20, де вказує, що ним отримано виконавчий лист у цій справі та поданого його на примусове виконання до Міністерства юстиції України.
Частиною першою статті 383 КАС України передбачено,  що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи;
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження;
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
З матеріалів поданої заяви слідує, що ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання заяви від 01 вересня 2021 року.
Водночас заявник зазначає, що судовий збір за подачу заяв в порядку статті 383 КАС України, а також за оскарження ухвал за наслідками їх розгляду не сплачується. В обґрунтування вказаного посилається на постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2а/0470/2563/12 та практику Другого апеляційного адміністративного суду у справах № 440/2237/19 та 818/1956/18.
Аналізуючи положення статті 4 Закону України «Про судовий збір» Суд дійшов висновку, що вказаною статтею не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення.
Враховуючи зазначене та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14 лютого 2018 року, на заявника не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою.
Водночас відповідно до положень пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.
Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.
У додаткових поясненнях від 13 вересня 2021 року позивач зазначає, що ним отримано виконавчий лист і невідкладно подано його на примусове виконання до Міністерства юстиції України. На підтвердження вказаного ним додано копію накладної ПАТ "Укрпошта" від 10 вересня 2021 року та копію опису вкладення цінного листа ф.107, а також копію фіскального чеку від 10 вересня 2021 року. 
Водночас позивач зазначає, що у заяві про примусове виконання рішення суду останній заявив клопотання про зупинення вчинення будь-яких виконавчих дій у справі до вирішення його заяви від 01 вересня 2021 року Верховним Судом.
Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року у справі № 805/1458/17-а сформовано правову позицію відповідно до якої звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Таким чином подана заява, за відсутності інформації про хід виконавчого провадження, не відповідає вимогам пункту 8 частини другої статті 383 КАС України.
Вказаний висновок суду підтримано Верховним Судом у постанові від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18.
Аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі № 260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі № 200/5793/20-а.
Отже, заява позивача від 01 вересня 2021 року (з урахуванням додаткових пояснень від 13 вересня 2021 року) не відповідає положенням пункту 8 частини другої статті 383 КАС України.
Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 від 01 вересня 2021 року, подана у порядку статті 383 КАС України підлягає поверненню заявнику.
Враховуючи, що суддею-доповідачем Желєзним І.В. заявлено самовідвід від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 від 01 вересня 2021 року, яка розглянута колегією суддів, визначених протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2021 року, матеріали справи № 9901/235/20 підлягають поверненню судді-доповідачу Желєзному І.В. для вирішення інших процесуальних заяв у цій справі.
Керуючись статтями 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 9901/235/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії, - повернути заявнику.
Матеріали справи № 9901/235/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії повернути судді-доповідачу Желєзному І.В.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.В. Жук 
 О.В. Калашнікова 
 Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко 
Судді Верховного Суду