Справа № 750/4435/21 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/302/21 	  	
Категорія - – ч.2 ст.172-6 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , прокурора – Максиміхіна Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2021 року,  
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
          ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає у АДРЕСА_1 ,
           притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, у відповідності до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, а також згідно з примітками до ст.51-3 та ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» будучи особою, посада якої належить до посад державної служби категорії «Б» відноситься до службових осіб, які займають відповідальне або особливо відповідальне становище, у порушення вимог ч.4 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме: 31.12.2020 року придбав майно (транспортний засіб) на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2020 року, та будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 11 січня 2021 року подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства, проте, належне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з придбанням вище вказаного майна (транспортного засобу) подав лише 11.01.2021 року, о 15 год. 57 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.
   
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та постановити нову, якою закрити відносно нього провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначив, що фактично право власності на придбаний ним транспортний засіб у нього виникло 06 січня 2021 року, а не 31.12.2020 року, як зазначає НАЗК. Крім того, він мав можливість подати Повідомлення про суттєві зміни майнового стану лише з робочого комп`ютера в приміщенні Департаменту фінансів Чернігівської ОДА, так як доступ до свого цифрового підпису зберігається саме на робочому комп`ютері. Проте, з невідомих причин 5 та 6 січня 2021 року в Департаменті фінансів Чернігівської ОДА не працював інтернет, що позбавило його можливості вчасно на офіційному веб-сайті НАЗК подати інформацію про суттєві зміни в його майновому стані. На підтвердження цього він надав суду докази, однак місцевий суд не надав належної оцінки та проігнорував їх. Крім того, зазначив, що після новорічних свят, у перший робочий день – 4 січня 2021 року, він перебував у відрядженні. Тому Повідомлення про суттєві зміни майнового стану ним подано 11.01.2021 року, коли з`явилась технічна можливість для цього. При цьому вказав, що намагався вказати дату правочину 06.01.2021, однак сталася технічна помилка і ця дата вказана як 31.12.2020. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив постанову місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.   

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи убачається, що місцевий суд вказаних вимог закону не дотримався, не вжив усіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Висновок місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не ґрунтується ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, з огляду на таке. 

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, що приймає участь у розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.
Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи, зокрема, договору купівлі-продажу №SA-0000142 від 23.12.2020 року, акту огляду реалізованого транспортного засобу від 04.01.2021 року, актом від 31.12.2021 року приймання-передачі товару, слідує, що ОСОБА_1 придбав транспортний засіб Toyota Land Cruiser 150, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2020 року,  

Як пояснив у апеляційному суді ОСОБА_1 , він отримав транспортний засіб із документами лише 06.01.2021 року, що бачили свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , це ж підтверджується і працівником відділу продажів ТОВ «АК «Сівер-Авто» ОСОБА_6 . 04 січня 2021 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні в м. Києві, а 5 та 6 січня 2021 року за місцем його роботи був відсутній доступ до мережі Інтернет, що підтверджується листом ТОВ «Чернігівтелеком». 11 січня 2021 року він також перебував у відрядженні, а коли повернувся з нього, то після обіду подав повідомлення про зміни в майновому стані. 
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, полягає в тому, що: 1) в суб`єкта правопорушення відбулись суттєві зміни в майновому стані; 2) суб`єкт правопорушення не повідомив про такі зміни в десятиденний строк.

Тобто з вищевикладеного убачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Крім того, ОСОБА_1 подав відомості про суттєві зміни, які відбулися в його майновому стані, о 15 год. 57 хв. 11 січня 2021 року, тобто до складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушивши термін подання такого повідомлення лише на 15 годин 57 хвилин, що також свідчить про відсутність у нього умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відтак, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що останній, подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану 11.01.2021 року, о 15 год. 57 хв., мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес. 

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду прокурором не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

При розгляді справ даної категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі-Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою ЄСПЛ.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги і виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду відносно ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 – закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП – скасувати, а провадження у справі – закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	В. М. Заболотний