22-ц/804/2080/21 
                                                                                221/7405/20 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 серпня  2021 року                                                                                                              м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер  221/7405/20
Номер провадження 22-ц/804/2080/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач),  Мальцевої Є.Є., Попової С.А.
секретар - Сікора М.М.

сторони:
позивач     - ОСОБА_1 
відповідач - Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області,
                      ОСОБА_2 ,
                      Волноваська міська військово-цивільна  адміністрація Волноваського району
                      Донецької області
розглянувши в  порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційні скарги Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області в особі представника Лісодіда Олега Валентиновича, ОСОБА_2 
на рішення Волноваського районного суду  Донецької області від 01 червня 2021 року, у складі судді  Овчиннікової О.С., повний текст  рішення складено 09 червня 2021 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 
до Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 , Волноваської міської військово-цивільної  адміністрації Волноваського району                     Донецької області, 
третя особа: Волноваська районна державна адміністрація,

про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права оренди земельної ділянки та зобов`язання передати земельну ділянку у користування,

В с т а н о в и в:

1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

             12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 , в мотивування якого зазначив, що 27 березня 2014 року між ним та Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області був укладений договір оренди землі № 690/14, згідно з яким орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 27.11.2013 року № 584 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки нерозподілених часток (паїв), в оренду ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262. За актом приймання - передачі земельна ділянка площею 28,8061 га ріллі, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 була прийнята 25.04.2014 року з моменту реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 
            21 січня 2020 року позивач звернувся до державної податкової служби з питання орендної плати, де йому повідомили, що укладений з ним договір оренди землі від 27.03.2014 року розірваний за рішенням Волноваського районного суду Донецької області, в Державний реєстр речових прав на майно внесено зміни. 
           Однак про розгляд цивільної справи він не повідомлявся належним чином, тому про рішення суду не знав.
          Після отримання копії заочного рішення  Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2019 року, яким задоволено  позов Свободненської сільської ради до нього та розірвано договір оренди землі через несплату орендної плати та стягнуто з нього заборгованість з виплати орендної плати, він звернувся до суду із заявою про скасування вказаного заочного рішення. 
           31.01.2020 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду в загальному позовному порядку, та ухвалою цього ж суду від 25 вересня 2020 року цивільний позов Свободненської сільської ради за заявою позивача залишено без розгляду.
           В травні 2020 року та в жовтні 2020 року йому двічі було відмовлено державним реєстратором у внесенні змін до Державного реєстру речових прав через відсутність в ухвалі суду відомостей про речові права, що підлягають визнанню, зміні чи припиненню.
           З витягу з Державного реєстру речових прав позивач дізнався, що 15.09.2020 року був укладений договір оренди землі між орендодавцем - Свободненською сільською радою та ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262.
          Позивач вважаючи, що його право оренди було порушено, просив суд: визнати за ним право оренди на спірну земельну ділянку площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв), кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 згідно договору оренди землі № 690/14 від 27 березня 2014 року;
визнати договір оренди землі б/н , укладений 15.09.2020 року між Свободненською сільською радою Волноваського району Донецької області та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.09.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 352225314215, на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, недійсним через укладення спірного договору в період дії іншого договору оренди з позивачем ОСОБА_1 від 27.03.2014 року.
Зобов`язати Свободненську сільську раду Волноваського району Донецької області та ОСОБА_2 передати позивачу спірну земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 , Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області,  про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права оренди земельної ділянки та зобов`язання передати земельну ділянку у користування, задоволено частково.
Визнано договір оренди землі б/н, укладений 15 вересня 2020 року між Свободненською сільською радою Волноваського району Донецької області та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.09.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 352225314215, на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, недійсним.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.
Стягнуто зі Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області,  ОСОБА_2 , Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн,  по 280,27 грн з кожного.

Задовольняючи  частково позовні вимоги суд, вирішуючи вимогу про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 15 вересня 2020 року між Свободненською сільрадою та ОСОБА_2 , дійшов висновку щодо наявності підстав для його задоволення в цій частині.
Враховуючи ті обставини, що строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення, суд дійшов висновку, що на час укладення (15 вересня 2020 року) та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та Свободненською сільрадою був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між ОСОБА_1 та Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області від 27 березня 2014 року, який зареєстрований 25 квітня 2014 року зі строком дії до 25 квітня 2063 року і в установленому законом порядку не припинений.

Суд дійшов висновку, що право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує в позивача ОСОБА_1 на підставі договору з третьою особою - Волноваською районною державною адміністрацією, було порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами - Свободненською сільрадою та ОСОБА_2 , і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а саме, визнання договору недійсним.
        Надходячи такого висновку  судом застосована правова позиція,  висловлена в постановах  Великої Палати Верховного Суду  від 15 січня 2020 року в справі № 587/2326/16-ц (провадження № 14-442цс19), від 20 березня 2019 року в справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року в справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року в справі № 587/2331/16-ц.
             Розглядаючи справу, судом враховано, що відбулися зміни до законодавства, а саме, Законом України від 10 липня 2018 року № 2498-VІІІ , який набув чинності з 01.01.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» були внесені зміни до законодавчих актів України, а саме, до Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», де повноваження районних державних адміністрацій щодо розпорядження нерозподіленими земельними ділянками, не витребуваними частками (паями), були виключені.
             Згідно статті 13 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) ( в редакції від 10.07.2018 року) нерозподілені земельні ділянки, не витребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки передаються в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням відповідної сільської , селищної, міської ради.
           Однак зазначені зміни в законодавстві не давали право звернення до суду Свободненській сільській раді Волноваського району з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, оскільки Свободненська сільрада не була стороною договору оренди землі від 27 березня 2014 року.   
               До того ж, як встановлено судом з відповіді начальника Волновасько-Мангушського управління ГУ ДПС у Донецькій області Чубарова О. від 14 липня 2020 року, заборгованість з орендної плати по Свободненській сільській раді у ОСОБА_1 виникла 29 серпня 2015 року у розмірі 26818,78 грн та була повністю погашена, згідно платіжного доручення від 27 серпня 2018 року у сумі 77 350,00 грн. Станом на 01 липня 2020 року борг відсутній, тобто звернення сільради до суду 23 липня 2019 року було безпідставне.
   Щодо скасування в грудні 2019 року державної реєстрації іншого речового права - права оренди ОСОБА_1 за умов чинності договору оренди від 27 березня 2014 року, суд  дійшов висновку, що рішення суду про визнання недійсним договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав. (Правова позиція Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19).
Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки може бути підставою для звернення з окремим позовом лише у разі відмови реєстраційної служби внести зміни про скасування державної реєстрації прав.
       Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права оренди за ним на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі та зобов`язання відповідачів передати йому земельну ділянку, суд вважав за необхідне в цій частині відмовити в задоволенні, оскільки ці вимоги похідні від вимоги про визнання договору оренди від 15 вересня 2020 року недійсним. Позивачем обрано два способи одночасно: визнання прав та визнання угоди недійсною. За таких обставин суд визнав належним способом захисту права ОСОБА_1 на землю - визнання угоду від 15 вересня 2020 року про оренду землі недійсною. За загальним правилом у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, тому  суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вимоги про визнання права оренди та зобов`язання передати земельну ділянку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
            25 червня 2021 року Свободненська сільська рада в особі представника адвоката  Лісодіда О.В. через суд першої інстанції подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати оскаржуване рішення  в частині визнання  недійсним договору оренди землі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

            30 червня 2021 року  відповідач ОСОБА_2 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2021 року визначено склад колегії суддів: Ткаченко Т.Б. - головуючий суддя, Зайцева С.А., Лопатіна  М.Ю.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційні скарги Свободненської сільської ради в особі представника адвоката  Лісодіда О.В.,  ОСОБА_2 залишені без руху  та наданий строк для усунення недоліків.
              Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Свободненської сільської ради в особі представника адвоката  Лісодіда О.В. та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного  суду  Донецької області від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Свободненської сільської ради, ОСОБА_2 , Волноваської міської військово-цивільної  адміністрації Волноваського району Донецької області, третя особа: Волноваська районна державна адміністрація, про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права оренди земельної ділянки та зобов`язання передати земельну ділянку у користування.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 серпня 2021 року визначено склад колегії суддів: Ткаченко Т.Б. - головуючий суддя, Зайцева С.А., Є.Є.Мальцева.
             Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2021 року визначено склад колегії суддів: Ткаченко Т.Б. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Попова С.А.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга Свободненської сільської ради в особі представника адвоката  Лісодіда О.В. мотивована тим, що судом не враховано  обставини скасування в грудні 2019 року право оренди ОСОБА_1 та  шо саме з цього часу перешкоди для укладення договору оренди з новим орендарем були відсутні, а тому застосування ст. 203 ЦК України, з посилання на те, що договір оренди суперечить статті 116 ЗК України, до спірних правовідносин, є безпідставним, оскільки у вересні 2020 року, коли був укладений договір оренди з ОСОБА_2 .
Судом не враховані положення пунктів 1 та 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до яких державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також  відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими  правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Суд не дав оцінки тим обставинам, що розпорядженням Волноваської райдержадміністрації № 548 від 02 грудня 2019 року на виконання рішення суду від 15 вересня 2019 року договір оренди укдадений із ОСОБА_1 27 березня 2014 року був розірваний, яке залишилось чинним і після скасування заочного рішення суду від 15 вересня 2019 року, оскільки воно не скасовано.
Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речового права за договором оренди земельної ділянки, укладеним з ОСОБА_2 , перевірив належним чином, що право оренди на цю земельну ділянку за ОСОБА_1 не зареєстровано, внаслідок чого й здійснив реєстрацію договору оренди однієї земельної ділянки з ОСОБА_2 . 
Позивачем не заявлялись вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію припинення права оренди ОСОБА_1 , державний реєстратор відповідачем у справі не притягнутий, та судом не враховано, що розпорядження  районної Державної адміністрації, яким договір оренди з ОСОБА_1 було розірвано , не скасовано, до Державного реєстру відповідні зміни про скасування розірвання договору оренди не були внесені, ОСОБА_1 своє право оренди не поновив, тому договір оренди від 27 березня 2014 року залишився припиненим і станом на 15 вересня 2020 року, коли був укладений договір оренди землі з ОСОБА_2 , перешкоди для укладання договору з новим орендарем були відсутні.
Зазначає, що висновок суду про те, що на час укладання договору оренди з ОСОБА_2 був чинним договір оренди з ОСОБА_1 і в установленому законом порядку він не припинений, є необгрунтованим та таким, що суперечить статтям 125, 126, частині 5 статті 116 ЗК України.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 мотивована тим, що з встановлених судом обставин про те, що договір оренди набуває чинності після його державної реєстрації,  що рішенням № 50147984 від 06 грудня 2019 року право оренди припинено та що, рішеннями від 27 травня 2020 року № 52394430 і № 54729561 від 23 жовтня 2020 року державний реєстратор двічі відмовила ОСОБА_1 в скасуванні запису про інше речове право,  слід дійти висновку, що договір оренди землі укладений між  позивачем та Волноваською РДА  втратив чинність.
Суд не надав належної оцінки  тим обставинам, що при укладенні договору оренди між ним та Свободненською сільрадою було додержано всіх умов дійсності договору. Будь-яких правових підстав визнання зазначеного договору недійсним не існує. 
Безпосередньо спірним договором права позивача не порушені. Позивач не є стороною договору оренди землі укладеному між Свободненською сільською радою Волноваського району Донецької області та ним, ОСОБА_2 , жодних законних прав у разі встановлення недійсності  правочину і застосування наслідків у нього не виникне.
Суд не зазначив у рішенні  правових підстав для визнання договору оренди землі недійсним  та не визнав  права оренди земельної ділянки та не зобов`язав передати ділянку у користування позивачу, оскільки не вбачається підстав для цього.
Право позивача, як не сторони  правочину, ставити вимогу саме про встановлення недійсності правочину - не передбачено законом та не відповідає способу захисту його цивільного права у відповідності до статті 16 ЦК України, так само і його вимога про скасування державної реєстрації права оренди землі. 

Відзив на апеляційну скаргу позивача
Відповідно по положень статті 360 ЦПК України позивач не скористався правом на подачу  відзиву на апеляційні скарги.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
             Як встановлено судом першої інстанції з договору оренди землі № 690/14 від 27 березня 2014 року, укладеного між Волноваською державною адміністрацією та ОСОБА_1 , орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 27 листопада 2013 року № 584 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки нерозподілених часток (паїв), в оренду ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262. За актом приймання - передачі земельна ділянка площею 28,8061 га ріллі, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 була прийнята 25.04.2014 року з моменту реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 
            З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права судом встановлено, що 25 квітня 2014 року зареєстроване інше речове право - договір оренди землі № 690/14, виданий  27 березня 2014 року, право оренди землі , строк дії : 25 квітня 2063 року, орендар - ОСОБА_1 , в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 28,8061 га, в тому числі, рілля - 28,8061 га, кадастровий номер № 1421587600:03:000:0262 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Свободне Волноваського району.
           З заочного рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15 серпня 2019 року встановлено (справа № 221/5516/19), що 23 липня 2019 року до Волноваського районного суду Донецької області звернулася Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з виплати орендної плати. Зазначеним заочним рішенням позов задоволений, договір оренди землі № 690/14 від 27 березня 2014 року, укладений між Волноваської районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 квітня 2014 року № 5541346, розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області заборгованість з виплати орендної плати в сумі 38723,16 гривень, зобов`язано ОСОБА_1 повернути Свободненській сільській раді земельну ділянку площею 28,8061 га (кадастровий номер 1421587600:03:000:0262), яка розташована на території Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області.
         З відповіді начальника Волновасько-Мангушського управління ГУ ДПС у Донецькій області Чубарова О. від 14 липня 2020 року судом встановлено, що заборгованість з орендної плати по Свободненській сільській раді у ОСОБА_1 виникла 29 серпня 2015 року у розмірі 26818,78 грн, була повністю погашена, згідно платіжного доручення, 27 вересня 2018 року у сумі 77 350,00 грн.  Станом на 01.07.2020 року борг відсутній.
            З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна ( номер інформаційної довідки № 231881609) від 10 листопада 2020 року судом встановлено, що 06 грудня 2019 року зареєстроване припинення іншого речового права: на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області по справі № 221/5516/19 від 15.08.2019 року, розпорядження Волноваської райдержадміністрації № 548 від 01.12.2019 року «Про розірвання договору оренди землі від 27.03.2014 року» припинено право оренди земельної ділянки № 1421587600:03:000:0262 ОСОБА_1 .
       З ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 31.01.2020 року (справа № 221/5516/19) за позовом Свободненської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі судом встановлено, що заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення через його відсутність під час судового розгляду та необізнаність про наявність судового рішення задоволено, заочне рішення суду від 15.08.2019 року скасоване, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
        З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки № 198531395) від 31 січня 2020 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 площею 28,8061 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - державна, власник - Волноваська районна державна адміністрація, відомості щодо іншого речового права відсутні.
           Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області (справа № 221/5516/19) від 25 вересня 2020 року позовну заяву Свободненської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати залишено без розгляду за заявою  представника позивача - Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області.
          З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки № 231881609) від 10 листопада 2020 року судом встановлено, що 29 вересня 2020 року зареєстроване інше речове право на земельну ділянку кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 - договір оренди землі б/н від 15 вересня 2020 року за орендарем ОСОБА_2 , орендодавець - Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області, строк дії договору - 49 років, до 15 вересня 2069 року.
            На підставі рішення Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області № VІ/89-487 від 19 травня 2020 року земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, передано в оренду ОСОБА_2 терміном на 49 років.
              15 вересня 2020 року між Свободненською сільською радою, в особі голови Поплавського О.М., та  ОСОБА_2 укладено договір оренди землі б/н., зареєстрований 29 вересня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 352225314215, на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262.
            З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21 січня 2020 року за запитом ОСОБА_2 вбачається, що на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, яка перебуває у власності держави, відомості про обмеження у використанні не зареєстровані.
              Рішеннями від 27 травня 2020 року № 52394430 та № 54729561 від 23 жовтня 2020 року державний реєстратор двічі відмовила ОСОБА_1 в скасуванні запису про інше речове право за номером 5541346 щодо скасування його права оренди на спірну земельну ділянку кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, мотивуючи тим, що ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 31 січня 2020 року про скасування заочного рішення суду від 15 серпня 2019 року та від 25 вересня 2020 року про залишення позову Свободненської сільради про розірвання договору оренди без розгляду,  не містять відомості про речові права, що підлягають визнанню, зміні чи припиненню в Державному реєстрі прав.
       
             2.    Мотивувальна частина
Позиція Донецького апеляційного суду
             Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
             Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
             Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

            Сторони на третя особа про час і місце розгляду справи, призначеної на 26 серпня 2021 року повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.166 - 170). Позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 та Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області  про час  і місце розгляду справи, призначеної на 30 серпня 2021 року повідомлені  відповідно до положень частини 5 статті 130 ЦПК України, через представників (а.с.176). Відповідач Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області та третя особа  про  дату, час  і місце розгляду справи повідомлені повістками та телефонограмою, що підтверджується записами в книзі телефонограм апеляційного суду за № 2402, 2403  (а.с.186-189).
            Від представника відповідача Свободненської сільської рада Волноваського району Донецької області Лісодіда О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.190-191). 

       Враховуючи положення частини 2 статті 372 ЦПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, обставини належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів прийшла до висновку про закінчення розгляду справи за відсутністю  сторін, їх представників та представника третьої особи. 

            В апеляційному суді представник відповідача Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області  Лісодід О.В. надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в  апеляційній скарзі. 
            Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надав пояснення, тотожні доводам, викладеним в апеляційній скарзі ОСОБА_2 .
            Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснила, що  суд ухвалив законне і обгрунтоване рішення. У разі визнання недійсним договір оренди земельної ділянки, укладеного з ОСОБА_2 у позивача не буде існувати перешкод у скасуванні реєстрації припинення речового права. Відповідач ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем, оскільки право користування земельною ділянкою  вибуло поза волею позивача.
    Заслухавши суддю-доповідача, пояснення в судовому засіданні 26 серпня 2021 року  представника відповідача Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області  Лісодіда О.В., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , які підтримали доводи апеляційних скарг, просили їх задовольнити, заперечення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка просила відхилити апеляційні скарги, рішення суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, рішення суду - залишенню без змін, з наступних підстав.
Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

            Правомірність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права оренди земельної ділянки та зобов`язання передати земельну ділянку у користування не є предметом даного апеляційного оскарження, в зв`язку з чим законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині апеляційною інстанцією не перевіряється виходячи з меж перегляду справи в порядку апеляції.    
   
            Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
            Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
            Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

             Судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає повністю.
            Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
             Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
             З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
            Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
    Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».
   Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України у редакції, чинній на час реєстрації договору оренди землі від 15 грудня 2008 року).
             Згідно з частиною другою статті 125 ЗК України у вказаній редакції право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
     Згідно частини 1, 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №161-XIV), орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
              Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом (частина 1 статті 14 Закону № 161-XIV).
   За положеннями частини 1 статті 15 Закону Закон №161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
   Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права (стаття 19 Закону №161-XIV).
   Згідно з частиною першою статті 27 Закону №161-XIV орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
   Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону №161-XIV.

   Одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (пункт 3 частини першої статті 395 ЦК України).
За договором оренди землі № 690/14 від 27 березня 2014 року, укладеного між Волноваською державною адміністрацією та ОСОБА_1 (далі - Договір оренди землі № 690/14), орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 27 листопада 2013 року № 584 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки нерозподілених часток (паїв), в оренду ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 (а.с. 9 - 12).
   За актом приймання - передачі земельна ділянка площею 28,8061 га ріллі , кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 була прийнята  орендарем ОСОБА_1 25 квітня 2014 року  та зареєстровано право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Строк дії договору до 25 квітня 2063 року (а.с. 13, 14). 
            Як встановлено заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15 серпня 2019 року (справа № 221/5516/19), у липні 2019 року Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області звернулася до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати, який був задоволений зазначеним рішенням, розірвано договір оренди землі № 690/14 від 27 березня 2014 року, укладений між Волноваської районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 квітня 2014 року № 5541346 та  стягнуто з ОСОБА_1 на користь Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області заборгованість з виплати орендної плати в сумі 38723,16 гривень, зобов`язано ОСОБА_1 повернути Свободненській сільській раді земельну ділянку площею 28,8061 га (кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, яка розташована на території Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 15, 16).
            Відповідно до інформації Волновасько-Мангушського управління ГУ ДПС у Донецькій області  від 14 липня 2020 року за № 57181/10/05-99-56-61 заборгованість з орендної плати по Свободненській сільській раді у ОСОБА_1 виникла 29 серпня 2015 року у розмірі 26818,78 гривень, яка була повністю погашена, згідно платіжного доручення, 27 вересня 2018 року у сумі 77 350,00 гривень. Станом на 01 липня 2020 року борг відсутній (а.с 32).

            Відповідно до інформаційної довідки № 231881609 від 10 листопада 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 06 грудня 2019 року зареєстроване припинення іншого речового права: на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області по справі № 221/5516/19 від 15 серпня 2019 року, розпорядження Волноваської райдержадміністрації № 548 від 01 грудня 2019 року «Про розірвання договору оренди землі від 27 березня 2014 року» припинено право оренди земельної ділянки № 1421587600:03:000:0262 ОСОБА_1 (а.с. 24, 25).

         Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 31 січня 2020 року у справі № 221/5516/19 за позовом Свободненської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 15 серпня 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.17).
             Відповідно до інформаційної довідки № 198531395 від 31 січня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 площею 28,8061 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності - державна, власник - Волноваська районна державна адміністрація, відомості щодо іншого речового права відсутні (а.с.18).

            Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області в справі № 221/5516/19 від 25 вересня 2020 року позовну заяву Свободненської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати судом за заявою представника позивача - Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області залишено без розгляду (а.с.20).

         Відповідно до інформаційної довідки № 231881609 від 10 листопада 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 29 вересня 2020 року зареєстроване інше речове право на земельну ділянку кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 - договір оренди землі б/н від 15 вересня 2020 року за орендарем ОСОБА_2 , орендодавець - Свободненська сільська рада Волноваського району Донецької області, строк дії договору - 49 років, до 15.09.2069 року.   

           З рішення Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області № VІ/89-487 від 19 травня 2020 року вбачається, що сільрада вирішила передати в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 терміном на 49 років (а.с.26).
         15 вересня 2020 року Свободненська сільська рада в особі голови Поплавського О.М. уклала договір оренди землі з ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 352225314215, на земельну ділянку загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 (а.с.30, 31).

            Рішеннями від 27 травня 2020 року № 52394430 та № 54729561 від 23 жовтня 2020 року державний реєстратор відмовила ОСОБА_1 в скасуванні запису про інше речове право за номером 5541346 щодо скасування його права оренди на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262, обґрунтовуючи  відповідно тим, що ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 31 січня 2020 року про скасування заочного рішення суду від 15 серпня 2019 року та від 25 вересня 2020 року про залишення позову Свободненської сільради про розірвання договору оренди без розгляду, оскільки дані ухвали не містять відомості про речові права, що підлягають визнанню, зміні чи припиненню в Державному реєстрі прав  та 29 вересня 2020 року за № 38482395 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право (право оренди земельної ділянки) на підставі договору оренди землі, укладеного між Свободненською сільською радою та ОСОБА_2 (а.с.19, 21).

            З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 на підставі  договору оренди землі, укладеному в установленому законом подяку,  набув право користування земельною ділянкою загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 та зареєстрував своє право користування цією земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на строк до 2063 року.

     Пунктами 36 - 38 Договору оренди землі № 690/14 визначені підстави його припинення та розірвання, а саме, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено, придбання орендарем  земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи - орендаря.
    Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
     Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається в разі невиконання покладених на орендаря зобов`язань, передбачених п.32 даного договору.

            На час звернення Свободненською сільською радою до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі будь-якої заборгованості з орендної плати не існувало, що підтверджується  інформацією Волновасько-Мангушського управління ГУ ДПС у Донецькій області  (а.с. 32) та на  підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 31 січня 2020 року  заочне рішення  цього ж суду від 15 серпня 2019 року у справі № 221/5516/19, яким  біло задоволено позов Свободненської сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, було скасовано (а.с.17).
            З ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 31 січня 2020 року вбачається, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у справі № 221/5516/19, представник позивача у зазначеній справі Свободненської сільської ради заперечував проти задоволення заяви, що дає підстави дійти висновку про обізнаність останньої про скасування  заочного рішення  цього ж суду від 15 серпня 2019 року, яким було розірвано договір оренди землі, укладений між Волноваською  районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 .

            Таким чином, Договір оренди землі № 690/14, відповідно до норм діючого законодавства та положень цього договору оренди  не розірвано та дія цього договору продовжується до 2063 року.

    Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року№ 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
              Зняття з реєстрації речового права ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку відбулося на підставі заочного рішення Волноваського районного суду Донецької області у справі № 221/5516/19, яке було скасовано та позов  Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області  до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати було залишено без розгляду саме за заявою представника Свободненської сільської  ради Волноваського району Донецької області  (а.с.20), та розпорядження  голови Волноваської районної державної адміністрації № 548 від 02 грудня 2019 року «Про розірвання договору оренди землі від 27 березня 2014 року № 690/14» (далі - Розпорядження № 548)  , яке було прийнято  на виконання  зазначеного скасованого заочного рішення, з посиланням на пункт 27 Договору оренди  № 690/14. 
             При цьому, колегія суддів зауважує, що пункт 27 Договору оренди  № 690/14 не містить підстав для розірвання договору оренди в односторонньому порядку стороною договору. 
             Розпорядження № 548 є опосередкованим рішенням від судового рішення у справі № 221/5516/19, яке згодом було скасовано та не може породжувати юридичних наслідків. 

             Згідно частини 3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).
             Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що «оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)».
            Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»;
наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають);
враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

             Незважаючи на обізнаність Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області  про скасування 31 січня 2020 року  заочного рішення Волноваського районного суду від 15 вересня 2019 року, нею, 19 травня 2020 року приймається рішення № VІ/89-487 «Про надання в оренду гр. ОСОБА_2 земельної ділянки нерозподілених земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», на підставі якого передає в оренду гр. ОСОБА_2 земельну ділянкою загальною площею 28,8061 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, розташованих за межами населеного пункту на території Свободненської сільської ради, в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421587600:03:000:0262 (а.с.26) та 15 вересня 2020 року укладає  з ОСОБА_2 спірний договір оренди № б/н  (а.с.30, 31). Тобто, спірний договір землі, укладений з ОСОБА_2 є наслідком  свідомих дій Свободненської  сільської ради, які суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

             Колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг щодо припинення права оренди спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , та щодо втрати ним чинності, оскільки він не розірваний, не припинений в установленому законом порядку та є діючим, а реєстрація  припинення речового права відбулося на підставі судового рішення, яке було в подальшому скасовано та розпорядження, винесеного не підставі також не існуючого судового рішення.

              До доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в тій частині, що безпосередньо договором оренди  № б/н  від 15 вересня 2020 року, укладеного між Свободненською сільською радою та ОСОБА_2 , права позивача не порушені, він не є стороною  спірного договору та жодних законних прав у разі встановлення недійсності правочину і застосування наслідків у нього не виникне також  слід віднестись критично, враховуючи наступне.              
            Згідно із положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
            Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
             Аналіз змісту частини третьої статті 215 ЦК України свідчить про те, що договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним. 
             При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.
             За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.
            У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зазначено, що з огляду на зазначені приписи статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. 
             Таким чином, оспорити правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності чи користуванні конкретної особи чи щоб сторона/сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованої особою її прав.
            Зазначений правовий висновок висловлений в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 та неодноразово підтриманий Верховним Судом у постановах від 22 квітня 2021 року в справі № 454/3657/18, від 18 серпня 2021 року в справі № 638/1665/20, від 28 липня 2021 року в справі № 766/14589/18, від 01 липня 2021 року в справі № 442/4500/19.
            Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

            Згідно частини 5 стаття 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Встановивши, що на час укладення оспорюваного договору оренди землі (15 вересня 2020 року) та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та Свободненською сільрадою був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між ОСОБА_1 та Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області від 27 березня 2014 року, який  був зареєстрований 25 квітня 2014 року зі строком дії до 25 квітня 2063 року і в установленому законом порядку не припинений, суд  першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує в позивача ОСОБА_1 на підставі договору з третьою особою - Волноваською районною державною адміністрацією, було порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами - Свободненською сільрадою та ОСОБА_2 , і таке право підлягає захистові в обраний позивачем спосіб, а саме, визнання договору недійсним.
      Спірний договір оренди не відповідає вимогам частини першої статті 203 ЦК України, а тому на підставі частини першої статті 215 цього кодексу  судом правильно визнано недійсним.
      Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року в  справі № 587/2326/16,  від 19 лютого 2020 року в справі № 387/515/18.
     Згідно абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції закону від 16 січня 2020 року, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
     Отже, рішення суду про визнання спірного договору оренди недійсним є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації  іншого речового права (права оренди земельної ділянки) ОСОБА_2 , відповідно судове рішення про скасування заочного рішення  від 15 вересня 2019 року у справі № 221/5516/19, є підставою для скасування припинення іншого речового права (права оренди земельної ділянки) позивача ОСОБА_1 .
       Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
                Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що  рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
                 Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області в особі представника Лісодіда О.В., ОСОБА_2 підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції  в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:
                Апеляційні скарги Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області в особі представника Лісодіда Олега Валентиновича, ОСОБА_2 залишити  без задоволення.
                Рішення Волноваського районного суду  Донецької області від 01 червня 2021 року залишити без змін.
              Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

                Повний текст постанови виготовлений 31 серпня 2021 року. 

Судді:      Т.Б.Ткаченко

      Є.Є.Мальцева

                                                                                                                                              С.А.Попова