Ухвала
 
21 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 185/2109/18
провадження № 61-12715св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач),  Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання дисциплінарного стягнення дискримінацією працівника,
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Лаченкової О. В., Петешенкової М. Ю.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання дисциплінарного стягнення дискримінацією працівника.
 
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням                    від 20 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовив. 
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 03 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував наказ директора ВСП ШУ «Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 01 березня 2018 року № 460-к про звільнення ОСОБА_1 . Поновив ОСОБА_1 на попередньому місці роботи на ВСП ШУ «Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на ділянку ВТБ на посаді гірничого майстра. Стягнув з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь                   ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення у розмірі 173 014,10 грн. У решті позову відмовив. Допустив негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
 
Дніпровський апеляційний суд додатковою постановою від 04 квітня 2019 року доповнив 6 абзац постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня               2019 року та виклав його в наступній редакції: «Стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення в розмірі 173 014,10 грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів.» Доповнив 8 абзац постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року та виклав його в наступній редакції: «Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.» Стягнув з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір в сумі 3 200 грн.
 
У травні 2019 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 15 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 21 березня 2021 року, заяву ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнив. Виправив описку в постанові Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, вказавши правильно в описовій частині постанови «слід стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь                ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період з 01 березня 2018 року до 03 квітня 2019 року в розмірі 173 014,10 грн: 310 (дні вимушеного прогулу) х 558,11 грн (середньоденна заробітна плата) з урахування податків та інших обов`язкових платежів», замість помилкового «слід стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період з 01 березня 2018 року до 03 квітня 2019 року в розмірі 173 014,10 грн: 310 (дні вимушеного прогулу) х 558,11 грн (середньоденна заробітна плата) без урахування податків та інших обов`язкових платежів».
 
У травні 2021 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подало до апеляційного суду уточнену заяву щодо повернення ОСОБА_1 суми податків та зборів із виплаченого за рішенням суду середнього заробітку за період з 02 березня                2018 року до 03 квітня 2019 року.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 16 червня 2021 року уточнену заяву ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо вирішення питання про повернення позивачем суми податків та зборів із виплаченого за рішенням суду середнього заробітку за період з 02 березня 2018 року до 03  квітня 2019 року задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на рахунок IBAN - НОМЕР_1 податкового агента ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» суму податків і зборів                      33 737,75 грн, з них: ПДФО 18 % - 31 142,54 грн, військовий збір 1,5 % -                    2 595,21 грн.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 27 липня 2021 року,                       ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду                     від 16 червня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із  суду першої інстанції.
 
30 серпня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно               з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання дисциплінарного стягнення дискримінацією працівника, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року  призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                В. М. Коротун
 
                                                                                                М. Ю. Тітов