ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10294/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.,
за участю апелянта – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Бушилової Ю.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке починаючи з 01 серпня 2020 року допустило порушення права ОСОБА_1 отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в порядку та розмірі визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі. 
31.12.2020 року позивач подав заяву про зміну підстав позову, в якій відповідачами у справі визначив - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області та просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання про призначення позивачу пенсії, чим позбавило його право отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області підготувати необхідні документи та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання про призначення позивачу пенсії по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке починаючи з 01 серпня 2020 року допустило порушення права ОСОБА_1 отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в порядку та розмірі визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
10.03.2021 року позивач подав заяву про зміну підстав позову, в якій відповідачами у справі визначив - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області та просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання про призначення позивачу пенсії, чим позбавило його право отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених  з військової служби, та деяких інших осіб»;
- визнати протиправним та скасувати акт № 6 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області 27.11.2019 року;
- визнати протиправним та скасувати акт форми Н5 розслідування нещасного випадку, що стався 25.06.2019 року приблизно о 14 год. Шевченківське ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти акт про нещасний випадок 26.06.2019 року зі слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, як такий, що стався з лейтенантом поліції ОСОБА_1 в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків та скласти у зв`язку з нещасним випадком 25.06.2019 року акт за формою Н-1*; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області підготувати необхідні документи та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання про призначення позивачу пенсії по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке починаючи з 01 серпня 2020 року допустило порушення права ОСОБА_1 отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію по інвалідності, в обсязі та порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в порядку та розмірі визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.09.2020 року.
07.04.2021 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області подано клопотання про залишення заявленого позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. 
07.04.2021 року та 18.05.2021 року позивачем подані заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року клопотання представника відповідача задоволено, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання призначити, та виплачувати пенсію в порядку та розмірі визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачем не порушено ч. 4 ст. 172 КАС України, оскільки всі позовні вимоги повинні розглядатись саме в порядку адміністративного судочинства. Позивач вважає, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч. 4 ст. 172 КАС України, а інших обґрунтувань винесеної ухвали судом не наведено. 
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Одеській області вказує на те, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є обґрунтованою та винесеною на законних підставах з урахуванням норм матеріального і процесуального права. 
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи заявлений позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.10.2020 року у справі № 420/8296/20 позовну заяву позивача в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Одеській області щодо не оформлення подання про призначення позивачу пенсії, зобов`язання оформити подання про призначення пенсії по інвалідності, визнання протиправним та скасування акту про нещасний випадок № 6 від 27.11.2019 року, визнання нещасного випадку таким, що стався 25.06.2019 року в період проходження служби позивачем, стягнення коштів, повернуто позивачу без розгляду через не усунення недоліків позовної заяви. 
Суд першої інстанції зазначив, що позивач ні у своєму клопотанні, ні в судовому засіданні на запитання суду не повідомив, коли саме йому стало відомо про ухвалу суду щодо залишення позовної заяви з аналогічними позовними вимогами без руху з подальшим її поверненням та відповідно не надав жодних доказів. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що поважність причин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду є недоведеною з боку позивача. 
Також, суд першої інстанції вказав на те, що позивач серед інших позовних вимог просить суд, зокрема: зобов`язати ГУ НП в Одеській області скласти акт про нещасний випадок 26.06.2019 року зі слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, як такий, що стався з лейтенантом поліції ОСОБА_1 в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків та зобов`язати ГУ НП в Одеській області скласти у зв`язку з нещасним випадком 25.06.2019 року акт за формою Н-1. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній вимозі позивач фактично просить суд встановити той факт, що нещасний випадок з ним стався під час виконання службових обов`язків в період проходження ним служби в лавах Національної поліції, а тому, вказана позовна вимога є вимогою про встановлення юридичного факту, яка належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.
В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку, що інші вимоги позивача підсудні Одеському окружному адміністративному суду та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що приписами ч. 4 ст. 172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, суд першої інстанції послався на положення п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України та зазначив, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у строк встановлений судом.
Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок про задоволення клопотання представника відповідача та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, однією з підстав для залишення заявленого позову без розгляду судом першої інстанції визначено ту обставину, що позивачем, в тому числі, заявлена позовна вимога про встановлення юридичного факту, яка належить до розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що за правилами ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було підстав для залишення заявленого позову без розгляду з посиланням на те, що позов в частині позовних вимог не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Також, однією з підстав для залишення заявленого позову без розгляду став висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин.
Колегія суддів зазначає, що пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до частин першої-третьої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З аналізу викладених положень статей 123, 171 КАС України вбачається, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.
Як вбачається з матеріалів справи, під час відкриття провадження у справі суд першої інстанції вважав, що позов подано з дотриманням встановленого у статті 122 КАС України строку звернення до суду.
Водночас, від відповідача надійшла заява щодо залишення без розгляду позовної заяви у даній справі, розглянувши яку, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позов був поданий з пропуском строків звернення до суду, а тому, наявні підстави для задоволення поданої заяви та залишення заявленого позову без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду.
Поряд з цим, колегія суддів наголошує, що залишаючи заявлений позов без розгляду у повному обсязі, судом першої інстанції взагалі не було надано оцінки вимогам позивача, які ним заявлені, як у первісному позові, так і у заявах про збільшення позовних вимог, до ГУПФУ в Одеській області.
Відповідних висновків суду щодо вирішення питання строків звернення позивача з цими вимогами ухвала суду першої інстанції не містить.
Також, вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду заяв позивача про збільшення позовних вимог, судом першої інстанції не враховано, що згідно ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Колегія суддів зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронного законом інтересу.
Відтак, зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Під збільшення або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві.
Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. 
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги, якими позивач доповнив позовну заяву шляхом подання заяв про збільшення позовних вимог, жодним чином не пов`язані, ані з предметом, ані з підставами поданого позову в первісній редакції. 
Проте, зазначеним обставинам судом першої інстанції взагалі не надано оцінки.
Також, в якості підстав для залишення позову без розгляду, судом першої інстанції визначені положення п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, відповідно до якого суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у строк встановлений судом.
Проте, матеріали справи не містять процесуальних рішень суду першої інстанції щодо надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, як до відкриття провадження, так і після, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково послався на положення п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, як на підставу для залишення позову без розгляду. 
З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права, а тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року – скасувати. 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 16.07.2021 року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик