УХВАЛА

30 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/13197/20
адміністративне провадження № К/9901/31934/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді доповідача Ханової Р.Ф.
суддів Гончарової І.А., Олендера І.Я.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство інформаційної безпеки «ЮГО-ЗАПАД» 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року
у справі № 420/13197/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство інформаційної безпеки «ЮГО-ЗАПАД» 
до Головного управління ДПС в Одеській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:
27 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство інформаційної безпеки «ЮГО-ЗАПАД» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 420/13197/20, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
Пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У касаційні скарзі, Товариство, як на підставу оскарження посилається на порушення норм процесуального права в частині застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, що передбачено пунктом 1 частини четверної статті 328 КАС України, а також вказує на неповне з`ясування та аналіз доводів сторін і наданих доказів.
Як вбачається з тексту касаційної скарги, предметом оскарження є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 листопада 2020 року №000718/15-32/07-08, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 886053 гривень та №000720/15-32/07-08, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 276977 гривень.
При цьому, у скарзі лише викладено трактування рішення суду апеляційної інстанцій, обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України, зроблено вказівки на постанови Верховного Суду без будь-якого обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судом апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.
Також, з огляду на те, що скаржником у тексті касаційної скарги зазначається про не врахування судом апеляційної інстанції обставин справи та доказів.
Ящо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому скаржник зобов`язаний зіслатись на пункт 4 частини четвертою статті 328 КАС України у поєднанні з відповідним пунктом частин 2 або 3 статі 328 КАС України.
Вітдак, Товариству необхідно привести текст касаційної скарги у належність, шляхом чіткого визначення підстав касаційного оскарження, в розумінні статті 328 КАС України та належним чином їх обґрунтувати. 
Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: привести текст касаційної скарги у відповідність до норм процесуального законодавства із зазначенням чітких та обґрунтованих підстав оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство інформаційної безпеки «ЮГО-ЗАПАД» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 420/13197/20 залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Судді                                                                                                    Р.Ф. Ханова

                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                    І.Я. Олендер