П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1248/20 
                                             Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В`ячеслав Костянтинович   
                                   Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
27 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% суми грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ у розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/1248/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року в розмірі 90% суми грошового забезпечення, та нарахувало за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року доплату в розмірі 66456,00 грн.
24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення Хмельницького окружного адміністративного суду зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом 10 днів подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року по справі № 560/1248/20.
В обґрунтування поданої заяви зазначив, що під час перерахунку пенсії, що здійснювалась за рішенням 30 жовтня 2020 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно зменшено розмір грошового забезпечення.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо здійснення судового контролю по адміністративній справі № 560/1248/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовлено.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із тим, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/1248/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року в розмірі 90% суми грошового забезпечення, та нарахувало за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року доплату в розмірі 66456,00 грн. Отже, рішення суду по справі №560/1428/20 відповідач виконав.
Відтак, підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року по справі №560/1248/20, немає, тому, у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням відповідного судового рішення.
Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що думка суду про те, що через встановлення судового контролю по справі суд вийде за межі предмету спору, оскільки рішення від 31 березня 2020 року по справі №560/1248/20 є безстроковим, але відповідач відмовився його виконувати, починаючи з березня 2021 року є хибною. 
Окрім того, вважає, що часткове виконання рішення суду за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року не може собою замінити належне виконання рішення суду, що має виконуватися безстроково.
Вважає, що відмовляючи у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення, суд унеможливлює подальше виконання рішення суду, що набрало законної сили, що тягне за собою порушення низки принципів адміністративного судочинства та процесуального законодавства.
Відповідач, скористався правом подати до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 2 та 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України.
Так, за приписами частини першої та другої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 8 цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Апеляційний суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Як встановлено з матеріалів справи, рішенням від 31 березня 2020 року по справі №560/1248/20 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії позивачу у розмірі 70% суми грошового забезпечення, та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ у розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.
Рішення суду по справі №560/1248/20 набрало законної сили 07 серпня 2020 року.
03 вересня 2020 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/1248/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року в розмірі 90%, що не заперечується сторонами.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/5726/20 від 30 жовтня 2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року на підставі наданої Адміністрацією Державної Прикордонної Служби України довідки про грошове забезпечення від 30 липня 2020 року №11/785 для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення позивача.
Рішення суду по справі №560/5726/20 набрало законної сили 21 січня 2021 року.
На виконання даного рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/5726/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року в розмірі 70% суми грошового забезпечення за довідкою Адміністрації Державної Прикордонної Служби України про грошове забезпечення від 30 липня 2020 року №11/785.
Однак, позивач вважає, що відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії по оновленій довідці.
Апеляційний суд зазначає, що рішення суду від 31 березня 2020 року у справі 560/1248/20 було виконано Головним управлінням ПФУ, адже позивачу було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. 
Порушення же прав позивача відбулося при виконанні рішення №560/5726/20, після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2019 року в розмірі 70% суми грошового забезпечення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 31 березня 2020 року у справі №560/1248/20 є недоцільним, оскільки вказане рішення в рамках даної справи було виконано Головним управлінням ПФУ в повному обсязі.
Посилання апелянта на те, що наразі відповідачем йому зменшено нарахування пенсії, а відтак пенсійним органом не виконано рішення суду №560/1248/20, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані правовідносини не були предметом спору у даній справі.
Адже у межах вказаної адміністративної справи судом не вирішувалося питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії із врахуванням 90% сум грошового забезпечення у майбутньому, а спір між сторонами у цій справі стосувався того, з якого саме розміру грошового забезпечення пенсійний орган повинен обчислювати та виплачувати пенсію, починаючи з 01 січня 2018 року.
При цьому, колегія суддів підкреслює, що в межах апеляційного провадження в цій справі суд не надає правової оцінки судовому рішенню у справі № 560/5726/20 не роз`яснює вказаного судового рішення і не визначає способу його виконання.
Також слід наголосити на тому, що якщо позивач не погоджується із такими діями чи рішенням пенсійного органу, тоді він вправі ініціювати процедуру оскарження таких шляхом подання нової позовної заяви.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням даного рішення, оскільки підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року по справі №560/1248/20, немає, тому що рішення суду виконано.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 27 вересня 2021 року.

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.