Ухвала
 
09 липня 2021 року
місто Київ
 
справа № 367/3748/15-ц
провадження № 61-10386ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року
за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Трофименко Михайло Михайлович, про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції заявника
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 59673225 з виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2019 року № 367/3748/15-ц на правонаступників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Заява обґрунтована тим, що на підставі рішень судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалених у цій справі, ОСОБА_3 зобов`язано усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану, який зведено на земельній ділянці ОСОБА_1 , що суміжна із земельною ділянкою ОСОБА_3 , яка 25 лютого 2020 року відчужила належний їй будинок, що розташований на зазначеній суміжній земельній ділянці, на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тому, на переконання заявника, зобов`язання з виконання рішення перейшло до нових власників.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника відмовлено.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 24 червня 2021 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати Ірпінського міського суду Київської області від 02 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо заміни сторони виконавчого провадження.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
- оскаржувані рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що відчуження боржником нерухомого майна не породжує обов`язку виконання новими власниками судового рішення, що стосується володіння цим майном. На переконання заявника, зміна власника житлового будинку та земельної ділянки не припиняє обов`язку виконання судового рішення щодо демонтування паркану, розміщеного боржником на земельній ділянці заявника;
- судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано положення статті 442 ЦПК України;
- суд апеляційної інстанції не врахував правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), щодо процесуального правонаступництва у виконавчому провадженні.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням 
статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/3748/15-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Трофименко Михайло Михайлович про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                                        А. С. Олійник

                                                                                                                        В. В. Яремко