ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/850/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 (суддя першої інстанції Сагун А.В.) в адміністративній справі №340/850/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області   про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами  визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані мною основної та додаткових відпусток, за час служби в Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби - 29.01.2021 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані основну та додаткові відпустки, в період з 07.11.2015 року по 29.01.2021 pоку, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби - 29.01.2021року.
Вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні з органів Національної поліції в Кіровоградській області  йому не було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані основну та додаткову відпустки, за час служби. Так, в 2016, 2017 роках йому не було надано по 14 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій; в 2016 році не було надано 17 календарних днів щорічної чергової відпустки, в 2018 році не було надано 30 календарних днів основної відпустки та 15 календарних днів додаткової відпустки; в 2020 році не було надано 15 календарних днів додаткової відпустки. Не зважаючи на рапорт про виплату грошову компенсацію за невідбутні календарні дні відпусток відповідач наказом № 35  о/с від 29.01.2021 звільнив позивача зі служби в поліції без виплати грошової компенсації.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.
З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що грошова компенсація відпуски за попередні роки не передбачено, а встановлено право надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Отже, чинним законодавством України не передбачено компенсація за невикористані дні додаткової відпустки визначеної Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану відпустку в році звільнення.
За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до  ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України  в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, з 07.11.2015року по 29.01.2021року  позивач проходив службу в Головному  управлінні Національної поліції в Кіровоградській області.
20 жовтня  2015 року позивач набув статусу учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.10.2015.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 35  о/с від 29.01.2021 року позивача звільнено зі служби в поліції за п.2 с.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" ( через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) з 29.01.2021 року.
Згідно довідки управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 25.02.2021 №114/15-21,  відповідно до матеріалів особової справи позивач № 2196 та обліків УКЗ ГУНП в Кіровоградській області останній відповідно до ст. 92, 93 ЗУ «Про Національну поліцію» використав у повному обсязі щорічну основну оплачувану відпустку та додаткову оплачувану відпустку за 2017, 2018 та 2019 роки.
Залишок невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2016 рік становить 17 календарних днів, за 2020 рік - 15 календарних днів ( а.с.12).
Позивач 20.01.2021 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з рапортом про видачу грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки під час служби.
Відповідач листом від 08.02.2021 №283/01/15-21 проінформував позивача, що відповідно до пункту 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII та у відповідності до розділу III наказу МВС України «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачем вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» від 06.04.2016 № 260 поліцейським передбачена грошова компенсація лише за невикористану в році звільнення відпустку.
Задовольняючи позов, суду першої інстанції зазначив, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року. Тому, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок. При цьому суд посилався на правовий висновок щодо застосування норми права до спірних правовідносин, викладений в постанові Верховного Суду від  19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19 (адміністративне провадження № К/9901/13369/20).
Переглядаючи дану справу в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Предметом спору у справі є дії відповідача щодо невиплати позивачеві (поліцейському) грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки, що передують року звільнення.
Право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону №580-VIII. Її аналіз дозволяє зробити висновок, що поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, а саме: до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року.
Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.
Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.
З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.
Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
З урахуванням викладеного, а також з урахуванням останнього правового висновку щодо застосування норми права до спірних правовідносин, викладеного в постанові Верховного Суду від  19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.  311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2021  в адміністративній справі №340/850/21 залишити без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття ,  та може бути оскаржена у строки та в порядку  встановлені ст.  329,331 КАС
Повний текст постанови складено 26 липня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва