Справа № 944/63/21                                Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/705/21                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І. Савуляка Р.В.
секретар Савчук Г.В.
розглянувши в м.Львові, у відсутності сторін, цивільну справу №944/63/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області про захист права на інформацію,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом, в якому просить зобов`язати Залузьку сільську раду Яворівського району Львівської області надати інформацію, запитувану в адвокатському запиті адвоката Гаталяка М.Я. № 2 від 18 липня 2020 року, про кількість земельних ділянок, які перебувають у її користуванні.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі.
Ухвалу оскаржив представник позивача –адвокат Гаталяк М.Я. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною Стверджує, що висновок суду про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковим, оскільки даний спір виник у зв`язку з тим, що відповідач не надав відповіді позивачу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» . Адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, а тому даний спір не є публічно-правовим. Просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає. 
Судом встановлено, що даний спір виник у зв`язку з ненаданням на запит адвоката Залузькою сільською радою інформації щодо земельних ділянок, які перебувають у користуванні ОСОБА_1 , статус цих земельних ділянок, а також ненадання витягів з поземельних книг.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже, підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема , спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У преамбулі Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що цей закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Згідно з ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації, зокрема, є органи місцевого самоврядування.
Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі – Закон № 280/97-ВР) правомочні розглядати і вирішувати питання у різних галузях, зокрема, у сфері бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, у сфері управління комунальною власністю, у галузі житлово-комунального господарства, у сфері регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. Реалізуючи ці повноваження, органи місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення.
Отже, у вказаних відносинах органи місцевого самоврядування є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить зобов`язати Залузьку сільську раду надати інформацію про кількість земельних ділянок, які перебувають у користуванні позивача, а також про статус земельної ділянки , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та хто є користувачем зазначеної земельної ділянки, яке її цільове призначення.
Виникнення спірних правовідносин обумовлено бездіяльністю відповідача щодо ненадання інформації, яка перебуває в розпорядженні органу місцевого самоврядування, а тому в силу законодавчих приписів перевірка законності такої бездіяльності підлягає перевірці адміністративним судом, а також в разі задоволення позову зобов`язати орган місцевого самоврядування вчинити зазначені дії, зокрема надати інформацію та документи.
Відтак, висновок суду про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є правильним та таким, що відповідає вимогам процесуального законодавства щодо юрисдикції спорів. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи представника позивача про те, що запитувана інформація не має публічного характеру є помилковими та спростовуються вищенаведеними нормами чинного законодавства. 
Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.,375,383,384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш
Судді: Т.І.Приколота
Р.В.Савуляк