ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2021 р.           Справа№ 911/822/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 
 
Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від позивача - Стахов Р.В.,
від відповідача - Іванець М.І.,
розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд"
на рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2021 (повний текст рішення складено 03.06.2021)
у справі № 911/822/21 (суддя Конюх О.В.)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Моноліт" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" 
про стягнення 295 600,00 грн., -
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Моноліт" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" про стягнення 295 600,00 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач всупереч здійснення попередньої оплати в розмірі 295 600,00 грн. роботи не виконав, внаслідок чого позивач у відповідності до ч. 4 ст. 849 ЦК України відмовився від договору та вимагав повернення суми попередньої оплати на підставі ст. 1212 ЦК України.
Рішенням Господарського суду  Київської області від 24.05.2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Моноліт" 295 600, 00 грн. основного боргу, 4 434, 00 грн. судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з огляду на припинення Договору внаслідок односторонньої відмови, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів виконання обумовлених Договором робіт (повідомлення про готовність до передачі закінчених робіт, актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт, акти на закриття прихованих робіт, довідки про вартість виконаних робіт, відомості ресурсів тощо), та документів, які б підтверджували використання суми авансового платежу чи його повернення, вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 295 600,00 грн., сплачених в якості авансу, є обґрунтованою.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Новобуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що повноважні представники ТОВ «Новобуд» прибули до будівлі суду 24.05.2021 року та знаходячись станом на 11:00 (час призначення судового засідання) під кабінетом, де слухалась справа за участю головуючого судді Конюх О.В. не чули жодного оголошення, чи запрошення про проведення слухання справи за участю товариства, а об 11:15 їм повідомили, що засідання вже провели без їх участі та прийняли рішення по справі. В цей же день, 24.05.2021 року коли представники не змогли потрапити в судове засідання, товариством було подано через канцелярію суду відзив по справі до якого було долучено договір на виконання робіт від 17.04.2018 року укладений між позивачем та відповідачем та шість кошторисів з актами виконаних робіт, які були підписані наживо сторонами та скріплені печатками сторін по договору №17/04-18 від 04.04.2018 року. Отже, скаржник зазначає, що ним було виконано договірні зобов`язання, як і з постачання товарно-матеріальних цінностей так і щодо виконання робіт по договору. В той же час, скаржник визнає, що єдиною його провиною є те, що саме через абсолютну впевненість, що всі роботи по договору виконані, відповідач не слідкував за вхідною кореспонденцією. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" на рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2021 року, витребувано матеріали справи №911/822/21 з Господарського суду Київської області.
02.09.2021 року до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/822/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Моноліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд"  про стягнення 295 600, 00 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року розгляд справи призначено на 29.09.2021 року.
08.09.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача  надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні 29.09.2021 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Також в судовому засіданні було оглянуто оригінали наданих відповідачем актів виконаних робіт.
Щодо поданого відповідачем 24.05.2021 року відзиву по справі, після проголошення рішення по справі, тобто який не був предметом розгляду в суді першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до висновків Верховного Суду стосовно застосування норм частини третьої статті 269 ГПК України, викладених у постановах від 21.06.2018 у справі №        906/612/17, від 22.08.2018 у справі №        910/19776/17, від 05.12.2018 у справі №910/7190/18, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити які докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції двічі витребувались у сторін оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для приєднання до матеріалів справи) документів, що підтверджують виконання робіт (актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт, акти на закриття прихованих робіт, довідки про вартість виконаних робіт, відомості ресурсів тощо) або повернення передоплати в сумі 295 600, 00 грн. за Договором від 04.04.2018 року № 17/04-18. (ухвали Господарського суду Київської області від 23.03.2021 року та від 19.04.2021 року).
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем отримана лише ухвала Господарського суду Київської області від 19.04.2021 року (а.с. 96), якою до того ж було відкладено розгляд справи на 24.05.2021 року об 11:00.
На виконання ухвали Господарського суду Київської області від 23.03.2021 року позивачем надані пояснення (а.с. 77-78) в яких останній зазначає, що позовна заява подана за результатом аудиторської перевірки, в ході якої встановлена відсутність у товариства додатків до договору від 04.04.2018 року №17/04-18, кошторисної, робочої та іншої документації, фронту робіт, а також доказів їх отримання відповідачем.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний відзив по справі №0124/05-21 від 24.05.2021 року до якого долучено договір на виконання робіт від 17.04.2018 року укладений між ТОВ «БІК «МОНОЛІТ» та ТОВ «НОВОБУД», кошторис №1 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №1, кошторис №2 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №2, кошторис №3 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №3, кошторис №4 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №4, кошторис №5 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №5, кошторис №6 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №6. (а.с. 108-126).
У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.
З матеріалів справи вбачається, що вказані вище докази, були подані на розгляд в суді першої інстанції в день судового засідання, й відповідно не розглядались останнім.
В той же час, відповідач зазначає, що його представники Іванець І.І. та Іванець М.І. прибули 24.05.2021 року в будівлю суду, однак їх не було запрошено до судового засідання.
До апеляційної скарги відповідачем додано лист №01-22/241/2021 від 31.05.2021 року Господарського суду Київської області зі змісту якого вбачається, що з журналу обліку відвідувачів, що ведеться при здійсненні організації пропускного режиму підрозділом Служби судової охорони, яким прийнято під охорону приміщення Господарського суду Київської області по вул. Симона Петлюри, 16/108 в м. Києві вбачається, що Іванець І.І. прибув до приміщення суду 24.05.2021 року о 10:31, а Іванець М.І. прибув до приміщення суду 24.05.2021 року о 10:59.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 19.04.2021 року розгляд справи було призначено на 24.05.2021 року об 11:00.
Тобто, скаржником доведено факт того, що його представники дійсно прибули в приміщення суду до початку судового засідання та подали зазначені вище докази в день судового засідання.
Колегія суддів констатує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1  ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1  ст. 129 Конституції України).
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права особи на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.
Згідно з пунктом 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.
Колегія суддів дійшла висновку про необхідність взяти до уваги відзив, який було подано відповідачем, за для не порушення принципів змагальності та рівності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права.
Керуючись статтею 2 ГПК України, для виправлення прикрої обставини щодо не запрошення представників відповідача в судове засідання, враховуючи принцип верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, колегія суддів не може не прийняти до уваги надані відповідачем вказані вище докази, оскільки такі докази можуть мати принципове значення для вирішення даної справи по суті, а не прийняття таких доказів може призвести до порушення справедливого балансу між сторонами, у зв`язку з наведеним, у суду задля здійснення справедливого, повного та всебічного розгляду справи виникає необхідність у прийнятті таких доказів та врахуванні їх під час розгляду апеляційної скарги.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2018 року між ТОВ "Новобуд" (підрядник) та ТОВ "БІК "Моноліт" (замовник) укладено Договір № 17/04-18 (далі - Договір), згідно з яким підрядник зобов`язується належним чином та якісно, керуючись будівельними нормами, на свій ризик, за завданням та кошти замовника виконати комплекс робіт з поточного ремонту (підготовка стель та стін до фарбування, фарбування стін стель та відкосів, електромонтажні роботи, влаштування водопостачання та каналізації приміщень будівлі) за адресою: Київська обл., м. Київ, вул. Світлогорська, 5/6 (далі - роботи). (а.с. 19-22).
Відповідно до п. 1.2. договору замовник зобов`язується передати затверджену робочу документацію, надати фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, в обсязі та в порядку, передбаченому цим Договором.
Згідно з п. 1.3. договору склад, вартість, обсяги, строки (терміни) та режим виконання робіт, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання робіт, їх якісні та інші характеристики, інші додаткові умови (за необхідністю) визначаються у додатках до Договору. Строки (терміни) виконання робіт за додатками визначаються додатками та/або графіками виконання робіт до відповідних додатків до Договору.
Пунктом 2.1. договору передбачено, що підрядник зобов`язується виконати роботи відповідно до вимог та в кількості, що визначаються в кошторисній документації.
Відповідно до п. 3.1. договору датою початку робіт вважається дата отримання підрядником затвердженої кошторисної документації та авансу.
Згідно з п. 3.2. договору датою закінчення робіт вважається дата підписання акта приймання-передачі.
Вартість робіт складає 306 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 51000,00 грн., згідно кошторису (п. 4.1. Договору).
Пунктом 4.2. договору остаточна вартість робіт, яку має сплатити замовник на користь підрядника, визначається на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт, підписаних сторонами на виконання цього Договору.
Відповідно до п. 4.3. договору сторони можуть змінювати вартість робіт за взаємною згодою, шляхом підписання відповідних додаткових угод та відповідних додатків до Договору.
Згідно з п. 5.1. договору замовник перераховує кошти підряднику згідно рахунків-фактур, які виставив підрядник.
Також, сторони в пункті 5.2. договору передбачили, що авансовий розрахунок за Договором здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок підрядника згідно рахунків-фактур у розмірі 10% від вартості робіт.
Остаточний розрахунок за Договором здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок підрядника згідно актів приймання виконаних робіт, з урахуванням отриманих коштів, протягом п`яти банківських днів (п. 5.3. Договору).
Відповідно до п. 6.2. договору здавання-приймання виконаних робіт за Договором оформляється актом приймання виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, яка підписується сторонами. Замовник зобов`язується протягом п`яти робочих днів підписати форми, або надати мотивовану відповідь з зазначенням переліку усіх недоліків у вигляді акта дефектних робіт. Підрядник зобов`язаний ліквідувати усі дефекти, зазначені в акті дефектних робіт, у строк, узгоджений із замовником.
Пунктом 9.5. договору передбачено, що в разі, якщо одна із сторін не виконує своїх обов`язків за цим договором або виконує їх неналежним чином, інша сторона має право у встановленому законодавством порядку виступити з ініціативою про розірвання договору та стягнути з винної сторони спричинені цим збитки у повному обсязі.
Згідно з п. 12 договору договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та діє до 2018 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором - до повного їх виконання.
До позовної заяви позивачем не надано Кошторисної документації та додатків до договору, якими визначались строки та графіки виконання робіт, склад, вартість та обсяги робіт. (п. 1.3. договору).
Колегія суддів зауважує, що відсутність додаткових угод до договору, якими визначається строк виконання робіт та їх обсяги, унеможливлює встановити з якого моменту у відповідача виник обов`язок виконати роботи на об`єкті та в якому обсязі, враховуючи, що п. 3.1. договору сторони передбачили, що датою початку робіт вважається дата отримання підрядником (відповідачем) затвердженої кошторисної документації та авансу.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач здійснив авансовий платіж на загальну суму 30 600, 00 грн. згідно рахунку на оплату від 04.04.2018 року № 26 (а.с. 23), що підтверджується платіжним дорученням від 05.04.2018 року № 279 на відповідну суму з призначенням платежу: "попередня оплата по договору №17/04-18 від 04.04.2018р. ПДВ,20% 5100,00грн." (а.с. 24), що становить 10% від вартості робіт. (п. 5.2. договору).
Крім того, в подальшому позивач перерахував відповідачу грошові кошти ще на суму 265 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 11.04.2018 року № 287 на суму 30 000,00 грн., від 12.04.2018 року № 293 на суму 24 000,00 грн., від 17.04.2018 року № 307 на суму 25 000,00 грн., від 02.05.2018 року № 361 на суму 26 000,00 грн., від 09.07.2018 року № 397 на суму 70 000,00 грн., від 25.07.2018 року № 466 на суму 40 000,00 грн., від 14.09.2018 року № 527 на суму 50 000,00 грн. з призначенням платежу: "попередня оплата по договору №17/04-18 від 04.04.2018р. ПДВ,20% 5100,00грн.". (а.с. 24-31).
Отже, всього позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 295 600, 00 грн. із призначенням платежу по договору №17/04-18 від 04.04.2018 року, що перевищує розмір передоплати узгоджений сторонами у п. 5.2. договору.
Також в матеріалах справи наявний Звіт з питань перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "БІК "Моноліт" за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, виконаний ТОВ "Аудиторська фірма "Міла-аудит" від 12.04.2019 року, відповідно до якого по оплаченим на користь ТОВ "Новобуд" коштам (загалом на суму 471 790, 00 грн.)  не отримано товарно-матеріальних цінностей; відсутні первинні документи на отримання товарно-матеріальних цінностей або акти виконаних робіт. (а.с. 32-34).
При цьому колегія суддів зазначає, що у вказаному акті щодо вищезгаданих платежів позивача на користь відповідача зазначається в якості призначення платежу «за монтажні роботи».
Отже, позивач зазначає, що відповідач не приступив до виконання робіт та не надав ані повідомлення про готовність до передачі закінчених робіт, ані актів здачі-приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт.
В свою чергу, Концерн «ТИТАН», який є єдиним засновником ТОВ «БІК «МНОЛІТ» звернувся до відповідача із претензією від 23.09.2019 року №23/09-19 про повернення  безпідставно отриманих коштів, яка 23.09.2019 року була направлена на адресу реєстрації відповідача ТОВ "Новобуд" (опис вкладення на накладна АТ "Укрпошта" від 23.09.2019 року №0101041972832). (а.с. 35-38).
Також, позивач звернувся до відповідача із претензією від 12.10.2020 року №12/10 про виконання взятих на себе зобов`язань чи повернення грошових коштів, яка 12.10.2020 року була направлена на адресу реєстрації відповідача (опис вкладення на накладна АТ "Укрпошта" від 12.10.2020 року  №0101043667239). (а.с. 38-39).
В подальшому, позивач звернувся до відповідача - ТОВ "Новобуд" з повідомленням від 28.01.2021 року № 28/01 про розірвання Договору та повернення сплачених за Договором коштів протягом п`яти календарних днів. Вказане повідомлення було надіслано на адресу відповідача, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Петлюри Симона, буд. 11-Г, що підтверджується фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 28.01.2021 року, накладною АТ "Укрпошта" від 28.01.2021 року та описом від 28.01.2021 року вкладення у цінний лист № 0101044413109. (а.с. 44-48).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частина 1 ст. 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За положенням частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зі змісту укладеного між сторонами договору цей договір за своєю правовою природою є договором підряду.
Згідно із ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник    зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених в роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять кошторис №1 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №1, кошторис №2 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №2, кошторис №3 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №3, кошторис №4 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №4, кошторис №5 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №5, кошторис №6 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року та акт виконаних робіт №6. (а.с. 108-126).
Дослідивши надані відповідачем акти виконаних робіт, колегія суддів зазначає, що вони підписані та скріплені печатками сторін та по вказаним актам відповідачем виконано на користь позивача робіт на загальну суму 744  318, 20 грн.
Колегія суддів зазначає, що представник позивача в судовому засіданні 29.09.2021 року зазначив, що в нього відсутня інформація, яка робота виконувалась відповідачем відповідно вказаних вище актів виконаних робіт, в той же час, колегія суддів звертає увагу, що позивачем беззаперечно не спростовано факту підписання та проставлення печатки підприємства позивача на вказаних актах.
Отже, позивачем не надано жодного доказу, який би ставив під сумнів підписання вказаних актів з боку позивача. Одночасно, представник позивача у судовому засіданні 29.09.2021 року зазначив, що у зв`язку зі зміною керівника підприємства позивача (як вказав представник колишній директор зник) у останнього відсутні первинні документи по договору №17/04-18 від 04.04.2018 року. Відсутність первинних документів підтверджено також звітом з питань перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІК «МОНОЛІТ» за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року. (а.с. 32-34), який і став підставою для подання даного позову.
При цьому, надані відповідачем кошториси містять посилання на спірний договір, а вартість та перелік робіт, що виконуються відповідачем є тотожними вартості та переліку робіт, які вказані в актах виконаних робіт, що підписані з боку позивача. Акти виконаних робіт підписані без зауважень з боку позивача.
Колегія суддів звертає увагу, що господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, згідно із положеннями Господарського процесуального кодексу України є предметом регулювання Господарського кодексу України. 
Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідач несе відповідальність за збереження печатки підприємства, та при цьому позивач не зазначає жодних доводів щодо викрадення печатки його підприємства, звернення до правоохоронних органів з даного приводу, або ж будь-які інші доводи, що б спростували факт скріплення печаткою актів уповноваженою на те особою.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Згідно з частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відтак, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що у даному випадку колегія суддів звертається до принципу більшої вірогідності, до якого вже звертався Верховний суд, зокрема, у Постанові Верховного Суду у справі № 921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) від 12.04.2018 року у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до ВАТ "Бучацький цукровий завод" про визнання права власності на нежитлову будівлю хлораторної. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання».
В практиці Європейського суду з прав людини також трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 р. (заява № 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що «У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Оскільки позивачем не спростовано факту підписання зазначених вище кошторисів та актів виконаних робіт, а лише зазначається, що йому не відомо, що це за документи, а також те, що матеріали справи не місять будь-яких доказів того, що печатка підприємства позивача було втрачена, у даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити висновок, який ґрунтуючись на встановлених судом фактах, а також доводів сторін, що цілком вірогідним є виконанням відповідачем робіт за спірним договором на загальну суму 744  318, 20 грн.
Таким чином, як вбачається із доданих відповідачем доказів (а.с. 125-126) останнім виконані роботи за адресою вул. Світлогорська, 5/6 у відповідності з Кошторисом, який є Додатком №1 до договору №17/04-18 від 04.04.2018 року.
Як було вище встановлено, відповідачем фактично було виконано робіт по договору на загальну суму 744  318, 20 грн., в той час, як позивачем було сплачено на користь відповідача 295 600, 00 грн., що виключає підстави для стягнення безпідставно отриманих коштів з відповідача.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення господарського суду Київської області від 24.05.2021 року у справі № 911/822/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.   Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" на рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2021 року у справі №911/822/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2021 року у справі № 911/822/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким:
« 1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.»

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Моноліт" (03065, м. Київ, вул. Світлогірська, буд. 5/6,офіс 306, ідентифікаційний код 34484945) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул.  Симона Петлюри, буд. 11-Г, ідентифікаційний код 31648186) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6  651 (шість тисяч шістсот п`ятдесят одну гривню) 00 коп.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

5. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/822/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.09.2021 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз