Ухвала
Іменем України

28 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/15134/17
провадження № 51-3686ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.
 
Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним. 
 
Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Водночас з касаційної скарги неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412?414 КПК.
 
Так, прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема недотримання статей 370, 419 КПК, як на підставу для скасування судового рішення, у касаційній скарзі не навів обґрунтування такої підстави з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу. 
 
Також прокурором не розкрито суть неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, на яку він посилається у касаційній скарзі. 
 
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Прокурором додано до скарги лише перші та останні сторінки судових рішень.
 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати скаржнику 7 днів для усунення виявлених недоліків – з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3