УХВАЛА
Іменем України
 
06 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 401/2907/19
провадження № 61-13698ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича про визнання незаконними дій у проведенні змін 
у державному реєстрі іпотек,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ПАТ «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Кондратюка В. С., в якому просила визнати дії останніх щодо зміни запису у Державному реєстрі іпотек від 16 грудня 2012 року незаконними та скасувати запис у Державному реєстрі іпотек від 16 грудня 
2012 року умов обтяження комплексу будівель кафе та сауни за адресою: 
АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 24 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову про визнання незаконними дій у проведенні змін 
у Державному реєстрі іпотек, в частині позовних вимог ОСОБА_1 
до ПАТ «Дельта Банк». Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Кондратюка В. С. про визнання незаконними дій 
у проведенні змін у Державному реєстрі іпотек закрито.
 
13 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року 
та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2021 року визнано неподаною та повернуто її касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року 
та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року, яку було надіслано до суду касаційної інстанції 14 квітня 2021 року. Вказану ухвалу отримано нею 13 серпня 2021 року. Зазначає, що не позбавлена права 
на повторне подання касаційної скарги, а тому просить вважати вказані підстави поважними.
 
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 401/1450/18 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Кондратюка В. С., третя особа - ПАТ «Дельта Банк», про оскарження рішення від 16 грудня 
2012 року Приватного нотаріуса Кондратюка В. С. про заміну умов обтяження комплексу за адресою: м. Світловодськ, Новогеоргіївська, 2-б.
 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Кондратюка В. С. про визнання дій у проведенні змін у Державному реєстрі іпотек незаконними, оскільки судом апеляційної інстанції вже розглядалася справа з аналогічними вимогами та сторонами.
 
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», необхідно зазначити наступне.
 
Відповідно до договору про надання споживчого кредиту від 21 лютого 
2007 року № 11120439000 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено поновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті у сумі 275 000,00 дол. США 
зі сплатою процентів, комісій у порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума еквівалентна 1 388 750,00 грн за курсом НБУ на день укладання цього договору. 
 
Згідно з розділом 2 договору у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається у заставу комплекс будівель, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 ; порука ОСОБА_2 згідно 
з договором поруки б/н від 21 лютого 2007 року, з обов`язком повернення кредиту у будь-якому випадку не пізніше 20 лютого 2018 року.
 
08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., у зв`язку 
з чим АТ «Дельта Банк» набув права первісного кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 11120439000 та договорами забезпечення.
 
16 грудня 2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В. С. внесено запис про зміну умов обтяження, де вказано нового іпотекодержателя - ПАТ «Дельта Банк». Підставою зміни обтяження зазначено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, що укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк».
 
Судом встановлено, що у ПАТ «Дельта Банк» кредитна справа за договором про надання споживчого кредиту № 1112043900 від 21 лютого 2007 року відсутня, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами 
від 08 грудня 2011 року не передавалася з ПАТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк». Вказане підтверджується листами ПАТ «Дельта Банк» та ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 квітня 
2019 року.
 
Відповідно до листа Київської місцевої прокуратури від 13 червня 2019 року, слідчим відділенням Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018100100001812, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 365-2 КК України.
 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2013 року у цивільній справ № 1601/13173/2012 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання договору поруки недійсним, визнання незаконними змін умов споживчого кредитного договору, визнання проданих прав вимоги нікчемними, визнання договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» 
та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року недійсним, відмовлено.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні 
і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відступлення прав 
за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, 
що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
 
Згідно з пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», до набрання чинності законом про державний реєстр прав на нерухоме майно порядок державної реєстрації іпотек встановлюється Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації іпотек, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
 
На момент укладання договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 
2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим 
АТ «Дельта Банк» набув права первісного кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 11120439000 та договорами забезпечення, був чинним Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (далі - Порядок), який втратив чинність 01 січня 2013 року.
 
Пунктом 1 Порядку передбачено, що державна реєстрація іпотек здійснюється, зокрема, з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки.
 
Відповідно до пункту 2 Порядку реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження 
чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав 
за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної 
та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком. Внесення запису до Реєстру - занесення до єдиної комп`ютерної бази даних 
за порядковим номером відомостей про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної. Повідомлення - це документ, який складається іпотекодержателем або уповноваженою ним особою з метою внесення запису до Реєстру, а також змін 
і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру.
 
Згідно з пунктом 4 Порядку державна реєстрація відомостей про обтяження 
чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав 
за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної 
та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, 
а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру.
 
Внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду ( пункт 6 Порядку)
 
Відповідно до пункту 17 Порядку внесення змін і додаткових відомостей 
до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи.
 
Пунктом 18 Порядку встановлено, що у повідомленні зазначаються: дата державної реєстрації відомостей; порядковий номер запису; підстава внесення відомостей (повідомлення іпотекодержателя чи рішення суду); відомості про реєстратора.
 
Відповідно до пункту 19 Порядку, додатково в повідомленні зазначаються відомості: 1) про державну реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна іпотекою - відповідні зміни і додаткові відомості до запису, внесення яких передбачено пунктом 8 цього Порядку; 2) про відступлення прав за іпотечним договором: про особу, на користь якої здійснено відступлення прав за іпотечним договором; про договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором; 3) про передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.
 
Отже, при зміні умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав вимоги за іпотечним договором в Державному реєстрі іпотек проводяться реєстраційні дії згідно наведеного вище Порядку, яким зокрема передбачений вичерпний перелік документів на підставі яких вносяться зміни до Реєстру.
 
Враховуючи те, що Порядком не передбачено надання іпотекодержателем кредитної справи реєстратору при внесені змін до запису в Державному реєстру іпотек, доводи ОСОБА_1 про незаконність внесення змін до Державного реєстру іпотек, які проведені відповідачем, з підстав відсутності у ПАТ «Дельта Банк» кредитної справи, є безпідставними.
 
Підставою зміни кредитора у зобов`язанні є договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та договорами забезпечення, а не сам факт передачі кредитної справи від первісного кредитора.
 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», оскільки Порядком не передбачається при внесенні змін у Державний реєстр іпотек подання документів інших, ніж передбачено вказаним Порядком. Крім того, враховуючи правомірність укладення цивільно-правового договору, на підставі якого відбулись реєстраційні дії, а саме договору купівлі-продажу права вимоги від 08 грудня 2011 року, укладеному між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», підстави для визнання незаконними дій щодо зміни запису у Державному реєстрі іпотек та скасування запису відсутні.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить, 
що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Ураховуючи наведене, судові рішення ухваленоз дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосування норм права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування 
чи тлумачення.
 
Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 
2021 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича про визнання незаконними дій у проведенні змін у державному реєстрі іпотек.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  ОСОБА_1 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                       В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська