КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
                                                                                    
Апеляційне провадження:                                                                         Доповідач - Кулікова С.В.
 № 22-ц/824/9163/2021  

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                              Справа № 754/7024/21
 
28 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                           - Заришняк Г.М.    
                                      -  Рубан С.М.
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Галась І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
 
в с т а н о в и в:
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2016 року, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів передано для розгляду до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року. Зазначала, що передаючи справу для розгляду до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, суд першої інстанції не врахував, що позов було подано до Деснянського районного суду міста Києва за правилами альтернативної підсудності, за місце фактичного проживання позивача, що узгоджується з ч. 1 ст. 28 ЦПК України.
Вважає, що у даному випадку підсудність справи визначена вірно, за місце проживання позивача, оскільки на час звернення із позовом дитина проживає з позивачем, тому вимоги про збільшення розміру аліментів можуть розглядатися за правилами альтернативної підсудності.
У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача зазначала, що суд першої інстанції встановивши зареєстроване місце проживання позивача, дійшов вірного висновку про непідсудність даної справи Деснянському районному суду міста Києва, тому оскаржувана позивачем ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а відтак відсутні правові підстави для її скасування.
У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України,  апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду, що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про передачу справи про збільшення розміру аліментів до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Як встановлено судом, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 
Зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 . 
З огляду на наведене, суд першої інстанції встановивши зареєстроване місце проживання позивача та відповідача, дійшов обґрунтованого висновку, що позов подано з порушенням правил як загальної підсудності так і альтернативної.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що позов подано за місцем фактичного проживання позивача, тому суд безпідставно дійшов висновку про передачу справи на розгляд іншого суду,  колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Як зазначалося вище, ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Частиною 2 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Тобто, законодавством визначено звернення до суду із позовом за зареєстрованим місцем проживання або перебування, а не за фактичним місцем проживання сторони по справі.
Враховуючи викладене, оскільки зареєстроване місце проживання позивача та відповідача не відноситься територіально до Деснянського району міста Києва, справа не підсудна Деснянському районному суду міста Києва, суд першої інстанції вірно застосувавши п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду про передачу справи до іншого суду, а також порушення  норм процесуального права при її постановленні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
           
            Головуючий:                                          Судді: