ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5047/21  Номер провадження 33/814/483/21	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., 
за участі:
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
при секретарі: Ряднині І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2021 року,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 гривні на користь держави.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 21 травня 2021 року близько 07:23 год. в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 25, керуючи транспортним засобом «РУТА 25 ПЕ» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №39 «Левада-Огнівка», при цьому перевозив 32 пасажири при визначеній характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 20 разом із місцем водія, чим порушив пп.8 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , прохав постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП скасувати. 
Прохав звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та передати матеріали на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 , а провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що місцевий суд не дослідив повно і всебічно адміністративний матеріал та не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вказував, що суд не врахував, що таке порушення у нього є першим, тобто він в цілому характеризується позитивно як громадянин і член суспільства, має постійне місце роботи.
Крім того, до суду було надано характеристику від 31 травня 2021року, надану ФОП ОСОБА_2 , у якого він працює та відповідно до якої він за час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції. Проявив себе як щира, цілеспрямована, добра людина, порядний сім`янин, люблячий батько. Керівництво пишається, що має такого працівника, який є запорукою успіху підприємства.
Зазначав, що місцевий суд не надав жодної оцінки характеристиці.
Вважає, що такої характеристики достатньо для пом`якшення його відповідальності та передачі матеріалів справи для розгляду трудовим колективом.
Також зазначав, що у суді першої інстанції він заявляв про передачу матеріалів справи для розгляду трудовим колективом, однак цього у постанові також не відображено. Тому вважає за необхідне подати таке клопотання до апеляційного суду.
Також вважає, що вирішуючи питання про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
Також звертає увагу на те, що штраф у розмірі 17 тисяч гривень є надмірним і непідйомним для нього, зважаючи на його заробіток та майнові обов`язки перед сім`єю, а застосований до нього захід не може визнаватися пропорційним переслідуваній меті.
Прохав суд врахувати обставини, викладені в цій апеляційній скарзі, а також зважити на подані клопотання від колективу.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги по суті, приходжу до висновку про те, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 грн.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №215111 від 21 травня 2021 року складеним інспектором взводу №2 роти №1 БУПП у Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Сергієнком А.В. про те, що 21 травня 2021 року близько 07:23 год. в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 25, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ «РУТА 25 ПЕ» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №39 «Левада-Огнівка», при цьому перевозив 32 пасажири при передбаченою технічною характеристикою даного транспортного засобу, визначеного відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 20 разом із місцем водія, чим порушив пп.8 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 8 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи /п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії»/.
Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд враховує незначний ступінь вчиненого правопорушення, вік особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.
Разом з тим до апеляційного суду подано клопотання від ФОП ОСОБА_2 , у якому прохає звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та передати матеріали справи на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 .
У даному клопотанні ОСОБА_2 зазначив, що до нього звернувся трудовий колектив, який погодився взяти на поруки ОСОБА_1 . 
Також звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності раніше, визнав свою провину і щиро покаявся.
Дотримуючись вимог ст. 280 КУпАП («Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення»), суд апеляційної інстанції, окрім іншого, повинен при розгляді апеляційної скарги враховувати та розглядати по суті наявні в матеріалах справи клопотання, в тому числі, трудового колективу або громадської організації. Така вимога законодавця чітко передбачена у змісті ст. 280 КУпАП та має імперативний характер, тобто без розгляду цього клопотання судовий розгляд не може вважатися повним та всебічним.
Крім того, подане клопотання є неконкретним, оскільки в ньому не зазначено безпосередніх заходів, які будуть застосовані до правопорушника для оцінки їх впливовості та ефективності.
Із врахуванням наведеного вище апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання ФОП « ОСОБА_2 » про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу ФОП « ОСОБА_2 » - відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду          Л.М. Хіль