СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2021 р.                                                                Справа № 922/927/21  

          Колегія суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Шутенко І.А. 
при секретарі  Пархоменко О.В.    
за участю:
позивача – адвокат Залеська А.С.,  ордер серії  АН №1044320 від 26.08.2021 року, свідоцтво серії  ДН №4797 від 28.02.2017 року; 
відповідача – Міхно Л.О.,  посвідчення №1798; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду апеляційну скаргу особи,  уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради – Коваль Г.Ю.  (вх. №2359Х/1-18) 
на рішення     господарського суду Харківської         області від 07.07.2021  року у справі №922/927/21,  ухвалене     в приміщенні господарського суду Харківської         області (суддя  Жельне С.Ч.),  повний текст якого   складено 14.07.2021 року 
за позовом  Приватного акціонерного товариства  "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків 
до відповідача   Харківської міської ради, м. Харків 
про  визнання незаконним та скасування рішення пункту додатку до рішення, визнання договору оренди землі  

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням     господарського суду Харківської       області від 07.07.2021  року у справі №922/927/21  позов задоволено; визнано   незаконним та скасовано п. 20 додатку до рішення 3 сесії-Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року  № 50/21 “Про поновлення (укладення на новий строк)  юридичним та фізичним особам договорів оренди землі”, що стосується відмови ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” у поновленні договору оренди землі 23.03.2006 №340667100036 на користування земельними ділянками по просп. Ювілейному, 7-А у м. Харкові (кадастрові номери земельних ділянок 6310136600:09:002:0036, 6310136600:09:002:0037, 6310136600:09:002:0027); визнано   договір оренди землі від 23.03.2006 року  (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 за № 340667100036; право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.20І4 року  за номерами 6106407, 6106533, 6105639), укладений між Харківською міською радою та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (на момент укладення договору - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”, код ЄДРПОУ 22649344) стосовно оренди земельних ділянок із кадастровим номером 6310136600:09:002:0027 площею 0,1721 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0037 площею 0,0615 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0036 площею 0,0785 га, що розміщені за адресою: м. Харків, просп. Ювійлейний, 7-А, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах; визнано   укладеною між Харківською міською радою та ПрАТ  “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 23.03.2006 року  (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року  за № 340667100036; право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014  року за номерами 6106407, 6106533, 6105639) у такій редакції:           
                   “ДОДАТКОВА УГОДА №4 ДО ДОГОВОРУ ОРЕНДИ ЗЕМЛІ
(м. Харків, пр. Ювілейний, (колишній пр. П 'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 7-А, земельна ділянка загальною площею S=0,3121 га, у тому числі: ділянка №1 - площею 0,0785 га (кадастровий номер 6310136600:09:002:0036), ділянка №2 - площею 0,0615 га (кадастровий номер 6310136600:09:002:0037), ділянка №3 - площею 0,1721 га (кадастровий номер 6310136600:09:002:0027) від “ 23” березня 2006 року, зареєстрованого “ 23” березня 2006 року за № 340667100036 у Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель (номер запису про інше речове право №6105639 від 23.06.2014 року)(номер запису про інше речове право №6106407 від 23.06.2014 року)(номер запису про інше речове право №6106533 від 23.06.2014 року)
"                                    ”                                                                                       2021 р.
Харківська міська рада (Орендодавець) в особі уповноваженого представника, діючого на підставі Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, з одного боку, та ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (найменування якого змінено з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”) (Орендар) в особі президента Вінакова Андрія Вікторовича, який діє на підставі статуту ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (дата державної реєстрації 11.07.1994 року, дата та номер запису 23.02.2005 року за № 1 480 120 0000 007057, ідентифікаційний код 22649344) з другого, домовились про нижченаведене:
І. Відповідно до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України “Про оренду землі”, Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству”, рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 “Про затвердження “Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018”, рішення 26 сесії Харківської міської , ради . .7 скликання від 17.04.2019 №1554/19 “Про затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові”, пункти 1, 3, 5, 8, 9, 16 договору оренди землі від “ 23” березня 2006 року, зареєстрованого “ 23” березня 2006 року за № 340667100036 у Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель (номер запису про інше речове право №6105639 від 23.06.2014 року, номер запису про інше речове право №6106407 від 23.06.2014 року, номер запису про інше речове право №6106533 від 23.06.2014 року) змінити, викласти у новій редакції:
"1.Орендодавець на підставі рішення ХLIV сесії Харківської міської ради IV скликання від 23.12.2005 року №247/05 “Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів”, рішення 16 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.06.2012 №758/12 “Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд” надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки із цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, код КВЦПЗ - відсутній, з кадастровими номерами 6310136600:09:002:0036, 6310136600:09:002:0037, 6310136600:09:002:0027 які розташовані м. Харків, пр. Ювілейний, (колишній пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ), 7-А.",
"3. На земельній ділянці розміщено об`єкти нерухомого майна - нежитлова будівля літ. "К-1" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 979340963101), а також інші об`єкти інфраструктури - немає.
"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки №1 на дату укладання додаткової угоди становить: 1422669 гривень (один мільйон чотириста двадцять дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки №2 на дату укладання додаткової угоди становить: 3495887 гривень (три мільйона чотириста дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки №3 на дату укладання додаткової угоди становить: 9525623 гривень (дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять три гривні).
У разі зміни нормативної грошової оцінки земель м. Харкова за рішенням міської ради Орендар самостійно замовляє витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і направляє його до територіального органу Державної фіскальної служби України за місцем знаходження земельної ділянки.",
„ 8. Договір укладено строком до 01.01.2026 року. Поновлення договору оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України, без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору.
„9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок. Державного казначейства у Харківський області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному територіальному органі Державної фіскальної служби України за місцем розташування земельної ділянки.
Розмір орендної плати за земельну ділянку №1 становить 8% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає:
113813,52 гривень (сто тринадцять тисяч вісімсот тринадцять гривень п ’ятдесят дві копійки);
розмір орендної плати за земельну ділянку №1 в місяць становить:
9484,46 гривень (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні сорок шість копійок).
Розмір орендної плати за земельну ділянку №2 становить 8% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає:
279670,96 гривень (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят гривень дев`яносто шість копійок);
розмір орендної плати за земельну ділянку №2 в місяць становить:
23305,91 гривень (двадцять три тисячі триста п`ять гривень дев`яносто одна копійка).
Розмір орендної плати за земельну ділянку №3 становить 8% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає:
762049,84 гривень (сімсот шістдесят дві тисячі сорок дев`ять гривень вісімдесят чотири копійки);
розмір орендної плати за земельну ділянку №3 в місяць становить:
63504,15 гривень (шістдесят три тисячі п`ятсот чотири гривні п`ятнадцять копійок).",
„16. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв ’язку. енергетики, оборони та іншого призначення, код КВЦПЗ - відсутній”.
II. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 23 березня 2006 року, зареєстрованого 23 березня 2006 року за № 340667100036 у Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель (номер запису про інше речове право №6105639 від 23.06.2014 року; номер запису про інше речове право №6106407 від 23.06.2014 року; номер запису про інше речове право №6106533 від 23.06.2014 року), і складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря.
ОРЕНДОДАВЕЦЬ
Харківська міська рада код ЄДРПОУ 04059243 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7
ОРЕНДАР
Приватне акціонерне товариство “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”
код ЄДРПОУ 22649344
61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 70
          
Стягнуто з Харківської міської ради  на користь Приватного акціонерного товариства “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”   витрати по сплаті судового збору 6810 грн. 00 коп.
Особа уповноважена діяти від імені Харківської міської ради – Коваль Г.Ю.  з рішенням     суду першої інстанції не погодилась та звернулась  до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення  господарського суду Харківської області від 07.07.2021 року у справі та ухвалити нове рішення, яким  відмовити в задоволенні позову повністю.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.
Господарським судом першої інстанції зазначено, що позивачем було дотримано процедуру, передбачену ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, а міською радою не були надані заперечення щодо поновлення спірного договору у строк та у порядку, передбаченому законом, в обґрунтування чого застосовані відповідні постанови Великої Палати Верховного Суду.
При формулюванні такого висновку господарським судом першої інстанції не були досліджені обставини справи щодо   надання міською радою заперечень щодо поновлення договору оренди землі.
Посилається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №159/5756/18 та  у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №922/1188/19.
Після отримання листа – повідомлення про поновлення договору оренди землі від ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”, саме Харківська міська рада, як орендодавець, за спірним договором повинна була на сесії ухвалити рішення про надання згоди або відмови у поновленні відповідного договору оренди землі.
Саме з підстав відсутності у Департаменті  територіального контролю Харківської міської ради таких функцій та з огляду на виключну компетенцію Харківської міської ради, листом Департаменту від 25.09.2020 року  №15404/0/226-20 повідомлено ПрАТ  “КОНЦЕРН  АВЕК   та КО”, що питання поновлення договору буде розглянуто на черговій сесії Харківської міської ради.
Господарський суд першої інстанції не надав оцінки аргументам Харківської міської ради  щодо необхідності висловлення заперечень у поновленні договору оренди землі виключно орендодавцем, яким у спорі є Харківська міська рада  та не з`ясував обставину щодо неможливості винесення на розгляд сесії міської ради питання щодо поновлення спірного договору оренди землі; лише констатував факт надходження у строк, встановлений у ст. 33 Закону України “Про оренду землі” від позивача листа – повідомлення про свій намір продовжити строк його дії, однак залишив поза увагою  інші приписи вказаної статті щодо того, що саме орендодавець повинен надати свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі, а не виконавчий орган міської ради, який розглядав такий лист – повідомлення;   судом першої інстанції було надане невірне тлумачення ст. 33 Закону України “Про оренду землі”.
Оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6310136600:09:001:0021 сформована як об`єкт цивільних прав з кодом ЦВПЗ 1.11.6, то вона відповідно до приписів п.4.14 Положення потребує внесення змін в частині її цільового призначення до Державного земельного кадастру в  порядку та на умовах, встановлених Законом України “Про державний земельний кадастр”.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19” через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року  до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами  Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року  № 239, від 22.04.2020 року №291,  від 11.05.2020 року  №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500,  від   22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від  17.02.2021 року №          104, від 21.04.2021 року №405, від 16.06.2021 року №611, від 11.08.2021 року №855     до   постанови  від 11.03.2020 року  № 211 внесено зміни, якими  дію карантину продовжено до 01.10.2021 року.
Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом   №9рс-186/20 від 16.03.2020 року  до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Для  запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року  за № 04-а встановлено особливий режим роботи   суду в умовах карантину; наказами   голови суду від 26.03.2020 року  № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а,  від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а, від 23.06.2021 року №10-а, від 16.08.2021 року №12-а  на період дії карантину   суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 року, для розгляду справи  суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.      
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 року  відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою   особи,  уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради – Коваль Г.Ю.   на   рішення       господарського суду Харківської    області від 07.07.2021 року   у справі; позивачу   встановлено  строк до 06.09.2021 року на протязі якого він     має       право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено  справу до розгляду на  "15" вересня 2021 року; явка сторін в судове засідання  обов`язковою не визнавалась; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
27.08.2021 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9901), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що аргументи апелянта щодо порушення позивачем  вимог ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п.4.7 Положення про оренду землі в м. Харкові в частині ненадання необхідних документів, які підтверджують належне виконання орендарем своїх обов`язків щодо сплати орендної плати, є безпідставними;  відповідач незаконно покладає на позивача обов`язок   щодо приведення коду   цільового призначення земельної ділянки  у відповідність до КВЦПЗ 2010 року та  навіть визначає бездіяльність орендаря  з цього приводу як порушення ст. 15 Закону України “Про державний земельний кадастр”, а також ст. 50 Закону України “Про землеустрій”, що є порушенням прав та інтересів позивача як орендаря спірної земельної ділянки; вирішення вказаного  питання є обов`язком відповідача як розпорядника земель комунальної власності та не може вирішуватися шляхом обмеження прав позивача та встановлення для нього додаткових обов`язків. 
У судовому засіданні 15.09.2021 року представник відповідача  підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні 15.09.2021 року проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Відповідно до        статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої         Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
          Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених              ст.  42 ГПК  України та    беручи до уваги відсутність клопотань  від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами,      колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,  перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
23.03.2006 року  між Харківською міською радою та ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  (на момент укладення договору акціонерне товариство “Концерн авек та ко”)   укладено  договір оренди землі,  за яким останньому було передано в строкове платне користування земельні ділянки із кадастровим номером 6310136600:09:002:0027 площею 0,1721 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0037 площею 0,0615 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0036 площею 0,0785 га, що розміщені за адресою: м.Харків, просп. Ювілейний (колишній просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ) для будівництва тимчасового торговельного центру з додатковими приміщеннями та подальшої експлуатації цього об`єкту.
Договір укладено терміном до 01.12.2007 року - на період будівництва, до 31.12.2010 року - на період експлуатації.
Договір оренди зареєстровано в Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року  за №340667100036, про що міститься відповідний запис на договорі.
Відповідно до Інформаційної довідки від 13.03.2021 року  за №248053251, №248052977, №248053393 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,  право оренди на вказані  земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014 року  за номерами 6106407, 6106533, 6105639.
Додатковою угодою від 21.11.2011 року  продовжено термін дії договору до 01.07.2012 року; додатковою угодою від 26.10.2012 року  продовжено термін дії вказаного договору до 01.07.2015 року; додатковою угодою від 29.04.2014  року сторонами змінено розмір орендної плати за користування земельними ділянками; додатковою угодою №3  до договору оренди землі від 20.01.2016 року  продовжено термін дії договору до 01.10.2020 року.
Пунктом 8 договору оренди землі визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
 ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  звернулось до Харківської міської ради з листом-повідомленням  про поновлення договору оренди землі, до якого було додано, також,  проект Додаткової угоди. 
Вказаний лист був прийнятий  відповідачем 27.08.2020 року, про що свідчить відповідний штамп про його прийняття.
Позивач продовжував використовувати земельні ділянки та сплачувати за них орендну плату, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 11.03.2021 року. 
Харківська міська рада щодо  обставин сплати позивачем орендних платежів за весь час користування ним земельними ділянками заперечень не надавала.
Позивач посилається на те, що   договір оренди землі від 23.03.2006 року, укладений між Харківською міською радою та ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  (на момент укладення договору акціонерне товариство “Концерн авек та ко”), зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року за №340667100036, вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України “Про оренду землі” в редакції від 01.01.2006 року, чинній на момент укладення договору оренди землі від 23.03.2006 року, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив визнати незаконним та скасувати п. 20 додатку до рішення 3 сесії, Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року  № 50/21 Про поновлення (укладення на новий строк) юридичним та фізичним особам договорів оренди землі, що стосується відмови ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”    у поновленні договору оренди землі 23.03.2006  року №340667100036 на користування земельними ділянками по просп. Ювілейному, 7-А у м. Харкові (кадастрові номери земельних ділянок 6310136600:09:002:0036, 6310136600:09:002:0037, 6310136600:09:002:0027);   визнати договір оренди землі від 23.03.2006 року  (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в Державному реєстрі земель від 23.03.2006   року  за № 340667100036; право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014 року  за номерами 6106407, 6106533, 6105639), укладений між Харківською міською радою та ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  (на момент укладення договору - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОНЦЕРН АВЕК ТА КО, код ЄДРПОУ 22649344) стосовно оренди земельних ділянок із кадастровим номером 6310136600:09:002:0027 площею 0,1721 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0037 площею 0,0615 га, із кадастровим номером 6310136600:09:002:0036 площею 0,0785 га, що розміщені за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 7-А, поновленим на той саме строк і на тих саме умовах; визнати укладеною між Харківською міською радою та ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі від 23.03.2006 (зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року  за № 340667100036; право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014 року  за номерами 6106407, 6106533, 6105639) у редакції викладеній в позовній заяві та у заяві  про збільшення позовних вимог (вх.11198 від 17.05.2021 року).
07.07.2021 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення       господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна   скарга не підлягає  до  задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Відповідно до ст. 33 Закону України “Про оренду землі” (в редакції від 01.01.2006 року, чинній на момент укладення договору оренди землі від 23.03.2006), у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
За матеріалами справи,    заперечень щодо   поновлення договору оренди землі,  протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, як це визначено  ст.33 Закону  України “Про оренду землі” ,  від Харківської міської ради не надходило.
Отже,   господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що договір оренди землі від 23.03.2006 року,   укладений між Харківською міською радою та ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” (на момент укладення договору акціонерне товариство “Концерн авек та ко”), зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року  за №340667100036, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 21.11.2011 року, 26.11.2012 року, 29.04.2014 року та від 20.01.2016 року вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах.
Втім, рішенням 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року  №50/21 "Про поновлення (укладення на новий строк) юридичним та фізичним особам договорів оренди землі"   (п.20 додатку до рішення), тобто  через 4 місяця після закінчення строку дії договору оренди землі від 23.03.2006 року, ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” було відмовлено у поновленні   договору на користування земельними ділянками із кадастровими номерами 6310136600:09:002:0027, 6310136600:09:002:0037 та 6310136600:09:002:0036, що розташовані за адресою: м.Харків, просп. Ювілейний, 7-А у зв`язку із наступними порушеннями з боку орендаря, а саме:   ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі", п.4.7 Положення про оренду землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 17.04.2019 року  №1554/19),  п.30 договору оренди землі від 23.03.2006  року №340667100036 в частині ненадання необхідних документів, які підтверджують належне виконання орендарем обов`язків, встановлених договором оренди землі від 23.03.2006 року №340667100036, зокрема, інформації з територіальних органів державної податкової служби України у Харківській області щодо сплати ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”   плати за землю у розмірі і порядку, встановленому п.9 договору оренди землі від 23.03.2006  року  №340667100036 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 20.01.2016 року; ст.15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст.50 Закону України "Про землеустрій", положень наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, яким затвердженого Класифікацію видів цільового призначення земель, п.4.14 Положення про оренду землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 17.04.2019 року №1554/19, в частині відсутності коду класифікації виду цільового призначення земельних ділянок по просп. Ювілейному, 7-А з кадастровими номерами 6310136600:09:002:0027, 6310136600:09:002:0037, 6310136600:09:002:0036 відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, що потребує розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною їхнього цільового призначення та внесення змін про земельні ділянки до Державного земельного кадастру.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 12.05.2020 року  №НВ-6313070362020 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:09:002:0036) зареєстрована у Державному земельному кадастрі із кодом цільового призначення 1.11.3.
Вказаний код цільового призначення відсутній у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої  наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548.
Зміна коду цільового призначення земельної ділянки  (кадастровий номер 6310136600:09:002:0036)  потребує вжиття відповідних заходів, передбачених законодавством.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 12.05.2020 року  №НВ-6313070382020 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:09:002:0037) зареєстрована у Державному земельному кадастрі із кодом цільового призначення 1.11.3.
Вказаний код цільового призначення відсутній у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої  наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року  №548.
Зміна коду цільового призначення земельної ділянки  (кадастровий номер 6310136600:09:002:0037)  потребує вжиття відповідних заходів, передбачених законодавством.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 12.05.2020 року  №НВ-6313070372020 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:09:002:0027) зареєстрована у Державному земельному кадастрі із кодом цільового призначення 1.11.3.
Вказаний код цільового призначення відсутній у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої  наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року  №548.
Зміна коду цільового призначення земельної ділянки  (кадастровий номер 6310136600:09:002:0027)  потребує вжиття відповідних заходів, передбачених законодавством.
Позивач посилається на те, що    рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року  №50/21 Про поновлення (укладення на новий строк) юридичним та фізичним особам договорів оренди землі"  в частині, що стосується відмови ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”  у поновленні договору оренди землі від 23.03.2006  року №340667100036 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки спеціальних умов поновлення договору оренди ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції від 01.01.2006 року, чинній на момент укладення договору оренди землі від 23.03.2006  року   не передбачає, як і не встановлює переліку документів, необхідних для надання для поновлення договору.
Так, частиною  2  ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.
Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.
За змістом   ст.33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 01.01.2006 року, чинній на момент укладення договору оренди землі від 23.03.2006 року),  у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку  договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий трок і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
Отже, чинним на час укладення договору оренди землі від 23.03.2006 року  законодавством України не передбачалося подання будь-яких документів для поновлення строку дії договору.
Положення про оренду землі, на яке посилається апелянт, також, не встановлюють обов`язку орендаря за власною ініціативою надавати документи, які б підтверджували відсутність заборгованості зі сплати орендної плати у разі поновлення договору оренди землі, проте як  п.4.4.3   Положення передбачає, що Департамент земельних відносин не пізніше ніж за чотири місяці до дати закінчення строку дії договору оренди землі направляє запит до контролюючого органу, що реалізує державну податкову політику за місцем знаходження земельної ділянки про надання інформації щодо наявності/відсутності у землекористувача заборгованості зі сплати з оплати за землю.
Аргументи апелянта на те, що оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6310136600:09:001:0021 сформована як об`єкт цивільних прав з кодом ЦВПЗ 1.11.6, то вона відповідно до приписів п.4.14 Положення потребує внесення змін в частині її цільового призначення до Державного земельного кадастру в  порядку та на умовах, встановлених Законом України “Про державний земельний кадастр”, не приймаються.
Відповідно до п.  4.14. Положення про оренду землі у м. Харкові, якщо за результатами отриманої інформації від Департаменту територіального контролю, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або з інших документів буде встановлено: зміну меж земельної ділянки, невідповідність умов використання земельної ділянки, необхідність зміни її цільового призначення, що потребує внесення змін до Державного земельного кадастру, здійснення самочинного будівництва, - Департамент земельних відносин невідкладно повідомляє про виявлені факти землекористувача та пропонує вжити заходів щодо усунення встановлених недоліків із зазначенням дій, які слід вчинити землекористувачеві. У таких випадках питання щодо поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку надання земельної ділянки в оренду.
Місцевий господарський суд вірно вказав на те, що чинним законодавством не врегульоване питання взаємоіснування видів цільового призначення за УКЦВЗ 1998 року і КВЦПЗ 2010 року,  не встановлено положень щодо застосування й заміни назв одних видів цільового призначення земельної ділянки  на аналогічні, визначені новим документом та, що   чинне законодавство не встановлює обов`язку землекористувача приводити цільове призначення земельних ділянок у відповідність до КВЦПЗ 2010 року, як і не встановлює відповідальність за її неприведення.
Згідно   ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної (творчої) діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів (наприклад, створення речей), безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, настання або ненастання певної події. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
У ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК  України, Законом України “Про оренду землі”. 
Таким чином,  до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України “Про оренду землі”.
За змістом ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України “Про оренду землі” право оренди земельної ділянки -  це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі.
Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. 
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. 
Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.
Згідно  ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”,  державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів як набуття, так і зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявником у таких випадках є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.  Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Вище вказано, що  ст. 33 Закону України “Про оренду землі” в редакції, чинній на момент укладення спірного договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про зеперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Зі змісту ст. 33 Закону України “Про оренду землі”  слідує обов`язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк.
Таким чином,  поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст.  33 Закону України “Про оренду землі” спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.
Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.
У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (ст. ст. 651,652 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України).
Місцевим господарським судом вірно враховано правові висновки, викладені у постанові  Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року  у справі № 925/1265/16, де, зокрема, вказано на те, що  способи захисту цивільного права чи інтересу -  це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника;   правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року  у справі № 310/11024/15-ц, де, між іншим вказано на те, що способи захисту цивільного права чи інтересу -  це   дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування;   правові висновки, викладені у  постанові  Великої  Палати  Верховного   від 26.05.2020 року  у справі № 908/299/18 та у  постанові від 29.09.2020  року  у справі № 378/596/16-ц, де, зокрема, вказано на те, що додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Так,  визначення нового строку дії договору до 01.01.2026 року  у запропонованій позивачем редакції Додаткової угоди  пов`язаний із останнім строком дії спірного договору, який становив період з 01.07.2015 року  по 01.10.2020 року, а саме 5 років та 3 місяці  (Додатковою угодою від 26.10.2012 року продовжено строк дії договору до 01.07.2015 року, Додатковою угодою від 20.01.2016 року строк дії договору було продовжено до 01.10.2020 року). 
Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що  договір оренди землі від 23.03.2006  року, зареєстрований в Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в Державному реєстрі земель від 23.03.2006 року  за № 340667100036, щодо  оренди земельних ділянок із кадастровими номерами 6310136600:09:002:0036, 6310136600:09:002:0037, 6310136600:09:002:0027 слід визнати поновленим, а додаткову угоду до даного договору в запропонованій орендарем редакції укладеною.
Аргументи апелянта на те, що після отримання листа – повідомлення про поновлення договору оренди землі від ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО”, саме Харківська міська рада, як орендодавець, за спірним договором повинна була на сесії ухвалити рішення про надання згоди або відмови у поновленні відповідного договору оренди землі, не приймаються, з огляду на таке.
За змістом ч. 5 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування”, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування”, у  разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.
Таким чином, чинне  законодавство України передбачає можливість скликання  та проведення сесії Харківської міської ради, втім питання щодо  продовження строку дії спірного договору оренди на сесії міської ради не розглядалось.
А отже,  апелянтом не доведено факту виконання ним положень ст. 33 Закону України “Про оренду землі’ щодо порядку пролонгації спірного договору оренди землі.
Також, не приймаються аргументи апелянта на те, що  господарським судом першої інстанції було надане невірне тлумачення ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, з огляду на таке.
Зі змісту   ст. 33 Закону України “Про оренду землі” в редакції, чинній на момент укладення спірного договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про зеперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
За таких обставин, вказані положення Закону України “Про оренду землі” не встановлюють вичерпного переліку документів, необхідних для надання у випадку поновлення договору, а спеціальних умов поновлення договору оренди землі, дана редакція Закону  не містить. 
Посилання апелянта  на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №159/5756/18,  де, зокрема, вказано на те, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин; маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою       ст.  33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди; мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини; таке  завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк); орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята       статті 33 Закону України «Про оренду землі»)  та  у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №922/1188/19 де, зокрема, вказано на те, що чинне законодавство України не визначає форми висловлення заперечення орендодавця стосовно поновлення договору оренди за частиною шостою       статті 33 Закону, а рішення ради (колегіального органу місцевого самоврядування) найбільш повно відповідає положенням п.  34 ч.  1        ст.  24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"       для дотримання письмового волевиявлення (аналогічний  правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.12.2018 року у справі 910/18875/17),  не приймаються, з огляду на таке.
Так, у   справі №159/5756/18 позивач не дотримався  вимог ч. 3        ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не надавши до       листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проект додаткової угоди; у   справі №922/1188/19 суди встановили, що  протягом місяця після закінчення строку дії договору Департамент підготував два примірника акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста та направив концерну лист, в якому пропонував в десятиденний строк з дня отримання розглянути їх, підписати та повернути у належним чином оформленому вигляді, тобто,   предмети та підстави позовів та фактичні обставини є різними. 
Колегія суддів  враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.          “Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року  у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).               Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.  32 постанови від 27.03.2018  року №910/17999/16; п.  38 постанови від 25.04.2018 року  № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018  року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року  у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року  у справі № 923/682/16.                         При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п.  60 постанови від 23.06.2020 року у справі №               696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п.  6.30 постанови від 19.05.2020 року  у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року  у справі №               757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року  у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року  у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року  у справі №               910/5394/15-г.
          Таким чином, правовідносини у справі №159/5756/18 та у справі №922/1188/19, на які посилається відповідач та обставини вказаних справ, не є подібними до правовідносин у справі №922/927/21, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах,  відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин,  а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.
Отже,   висновок місцевого господарського суду  про    задоволення позову  відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників  та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини  від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини  у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.  6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.  6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту   була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст.   269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
          Апеляційну скаргу   особи,  уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради – Коваль Г.Ю.   залишити без задоволення.
Рішення         господарського суду Харківської        області від 07.07.2021 року   у справі №922/927/21       залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено  21.09.2021 року.

Головуюча  суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко