УХВАЛА
 
17 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 446/2376/19
провадження № 61-12637ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                     Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2021 року  в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом, в якому просило припинити дії шляхом визнання дій ОСОБА_2 щодо реєстрації у предметі іпотеки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неправомірними; позбавити права користування іпотечним житловим приміщенням неправомірно зареєстрованих осіб, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , із зняттям з реєстраційного обліку.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 100 000 дол. США строком до 18 квітня                      2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у строки та порядку, встановлених кредитним договором.
 
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 18 квітня 2008 року уклали договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 надала в іпотеку житловий будинок загальною площею 555,70 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Договором іпотеки передбачене право іпотекодавця на реєстрацію в іпотечній квартирі інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії, проте всупереч вимог договору після його підписання у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . 
 
Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року в складі судді Котормус Т. І., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2021 року в складі колегії суддів Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., у задоволенні позову відмовлено. 
 
26 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                          1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням.
 
Справа № 446/2376/19 є справою незначної складності та з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук