П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 521/7796/21	
                                                                                                                    Головуючий в І інстанції: Сегеда О.М.
                                                                                                                    Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –  Ступакової І.Г.
суддів             –  Бітова А.І.
                                              –  Лук`янчук О.В.
       при секретарі   –  Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
В обґрунтування позову зазначив, що 19 травня 2021 року інспектором з паркування Чайка В.М. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ОДП № 4277286, якою його, як власника автомобіля Ауді А8, державний номерний знак НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Позивач зазначив, що постанова серії ОДП № 4277286 від 19 травня 2021 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, інспектор з паркування, у спосіб не передбачений законом, виніс рішення суб`єкта владних повноважень, склавши постанову.
Крім того, позивач стверджував, що 19 травня о 12 годині 30 хвилин він зупинився біля узбіччя по проспекту Гагаріна, 19/21, здійснюючи всі вимоги правил дорожнього руху, тобто впритул до бордюру, будь-які перехрестя та пішохідні переходи були дуже далеко від місця стоянки.
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що суд першої інстанції при винесенні рішення не навів мотиви, з яких прийняв рішення про відмову у задоволенні позову, не провів аналіз доводів позивача, чим порушив право останнього на справедливий судовий розгляд.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, апелянт зазначив про те, що у відповідача немає повноважень на здійснення контролю за дотриманням «Правил дорожнього руху» та про недоведеність обставин скоєння правопорушення позивачем у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 19 травня 2021 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайкою В.М. було винесено постанову серії ОДП № 4277286 від 19 травня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а саме за порушення п. 15.10 (д) ПДР України.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що на позивач здійснив стоянку транспортного засобу марки Audi А8, номерний знак НОМЕР_1 , в місці, де зробив неможним рух інших транспортних засобів та/або створив перешкоду для руху пішоходів, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив вимоги п. 15.10 (д) ПДР України та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що порушення позивачем правил стоянки підтверджується роздрукованими фотознімками, що розміщені на веб-сторінці: https://carparking.omr.gov.ua, із відображенням: дати та часу фотофіксації; розташування транспортного засобу; координат місця порушення, а отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є доведеним.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.      
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. ч. 1-2 ст. 219 КУпАП передбачено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.
Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.
Враховуючи вищевикладені положення та обставини справи, за якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги п. 15.10 (д) ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що у відповідача не було повноважень на здійснення контролю за дотриманням «Правил дорожнього руху» та відповідно складення відносно позивача оскаржуваної постанови.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.
Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України “Про дорожній рух” учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п.п. "д" п. 15.10 ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 3 статті 122 КУпАП.
Згідно п.15.10 д ПДР України, забороняється зупинка транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до положень   ст.279-1 КУпАП   у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1   статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1   статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1   статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).
Як вбачається з матеріалів справи, інспектором з паркування ОСОБА_2 здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості шести зображень з різних ракурсів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи матеріали фотофіксації вчиненого правопорушення, колегія суддів зазначає, що з вказаних матеріалів вбачається, що автомобіль позивача своїм розташуванням заважав виїзду інших транспортних засобів з місць для паркування та розташований безпосередньо на проїжджій частині, чим зробив неможливим рух інших транспортних засобів та/або створив перешкоду для руху пішоходів, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху.
Крім того, в ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивач зазначив, що припаркувавши машину, він залишив на лобовому склі свого автомобіля номер телефону для того, щоб особа, яка вважає, що його автомобіль створює перешкоду для руху іншого транспортного засобу йому зателефонувала. 
Вказаними поясненнями позивач фактично сам підтвердив висновки оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції та оскаржуваної постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність обставин правопорушення позивача у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 286, 310, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                           
                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 26 серпня 2021 року.

      Головуючий:                                                                                                           І.Г. Ступакова

      Судді:                                                                                                                       А.І. Бітов

                                                                                                                                         О.В. Лук`янчук