УХВАЛА

13 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 812/967/16
адміністративне провадження № К/9901/23674/21
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №812/967/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені,
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області з урахуванням уточнених позовних вимог просило суд:
- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області, що полягає у несвоєчасному наданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету та несвоєчасному внесенні в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування червня-липня 2013 року в сумі 1051487грн;
- стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської Служби України в Луганській області узгоджену суму бюджетного відшкодування за деклараціями червня-липня 2013 року (заява №9051378186 від 19 серпня 2013 року) в сумі 1051487,00грн, та суму пені за несвоєчасне повернення податку на додану вартість податкового періоду липня 2013 року в розмірі 572392,49 грн від суми боргу на користь Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року, залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, позов задоволено частково.
Стягнуто на користь ПрАТ «ЛИНІК» з Державного бюджету України узгоджені суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією за липень 2013 року у розмірі 1051487 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції, 29 червня 2021 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.
Згідно ч. 2 вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 КАС України.
Скаржником до матеріалів касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року мотивоване тим, що вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду в належний строк, однак ухвалами Верховного Суду її повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги на підставі ст. 328 КАС України, та зазначає про відсутність коштів для сплати судового збору, що на його думку, є підставою для поновлення строку касаційного оскарження
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 332 КАС України, питання про залишення касаційної скарги без руху вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.
Згідно ч. 1  ст. 4 Закону України "Про судовий збір"  судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду сплачується 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення позивача до суду, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, розмір судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що станом на 01 січня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1370,00 грн.
Позов у цій справі заявлено юридичною особою у 2016 році, який містить вимоги майнового характеру у загальному розмірі 1  623 879,49 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 45400,00 грн ((1  623 879,49 грн х 1,5 %)х200%, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб).
Скаржником до матеріалів касаційної скарги додано платіжне доручення про сплату судового збору № 162 від 05 квітня 2021 року на суму 25280,36 грн.
З урахуванням викладеного, скаржнику потрібно доплатити судовий збір у розмірі 20119,64 грн. (45400,00 - 25280,36).
Отже, відповідно до ст. 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установлення скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до Суду документів про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
За таких обставин, відповідно до правил наведеної норми процесуального закону касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження та докази своєчасного подання вперше касаційної скарги, дати отримання ухвал Верховного Суду про повернення раніше поданих касаційних скарг та документ про сплату судового збору.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження справи) по справі _________(номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
Керуючись ст. 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №812/967/16 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнання судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

О. О. Шишов