ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р.	Справа № 440/5484/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 (головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко) по справі № 440/5484/21
за позовом      Військової частини НОМЕР_1  
до    Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми)  
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
26.05.2021 військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення виконавчого збору ВП № 65248237 від 23.04.2021.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позовну заяву залишено без розгляду.
Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо залишення позову без розгляду, не надавши оцінки доводам позивача, зазначеним у клопотанні від 23.06.2021, наданим на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху.
Вказує, що оскільки військовою частиною було виконано судове рішення у справі № 440/7710/20 до відкриття виконавчого провадження, тому виконавчий збір стягненню не підлягав. В подальшому, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду та  прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, яку позивач не вважав протиправною, оскільки вона приймається одночасно разом з постановою про відкриття виконавчого провадження в силу Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, позивач мав законні сподівання, що державним виконавцем виконавчий збір стягуватись не буде, у зв`язку з чим подав клопотання про закінчення виконавчого провадження. Проте, державним виконавцем ухвалено вимогу, якою зобов`язано позивача надати платіжні документи щодо виплати стягувачу належних йому грошових коштів. Отже, саме з моменту отримання вимоги  (17.05.2021) позивач вважає порушеними свої права, з метою захисту яких він звернувся до суду.  
Таким чином, вважає, що датою, з якої має відліковуватись строк на подання позову є дата отримання військовою частиною вимоги відповідача про сплату виконавчого збору, а тому позовну заяву ним подано своєчасно. Проте, суд першої інстанції, на думку апелянта, дійшов помилкових висновків щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.
Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі - відповідач)  надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору отримана позивачем  30.04.2021, а тому позивачем пропущено строк її оскарження в суді, клопотання про його поновлення не подано.
Також зазначає, що клопотання позивача про закриття виконавчого провадження розглянуто, та відмовлено в його задоволенні , про що листом від 01.06.2021 повідомлено позивача. Встановлено, що доказів виконання судового рішення боржником не надано, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.  
17.05.2021 на адресу позивача державним виконавцем направлено вимогу про надання платіжного доручення для підтвердження виплати грошової компенсації згідно виконавчого листа, у відповідь на яку боржником надано платіжне доручення від 24.05.2021  та клопотання про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про те, що судове рішення не виконано було до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (23.04.2021). 
Також зазначає, що 03.06.2021 державним виконавцем закінчено виконавче провадження, про що винесено постанову та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, які виділені в окремі провадження.  04.06.2021 за цими постановами, які є виконавчими документами , відкрито виконавче провадження .
Відповідно до  ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанову Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення виконавчого збору ВП № 65248237 від 23.04.2021.
Ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 відкрито провадження у справі.
Ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та  надано строк для усунення недоліків  5 днів  з дня вручення ухвали суду шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання вимог ухвали суду, 23.06.2021 Військова частина НОМЕР_1 подала клопотання, в якому просила суд вважати позовну заяву такою, що подана з дотриманням процесуального строку, встановленого п.1 ч. 2 ст. 287 КАС України без його пропуску.
В обґрунтування зазначила, що прийняття державним виконавцем постанови від 23.04.2021 про стягнення виконавчого збору не свідчить про її протиправність, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» він зобов`язаний її прийняти разом із постановою про відкриття виконавчого провадження.
Разом з тим, позивач мав законні сподівання, що державним виконавцем виконавчий збір стягуватись не буде, оскільки судове рішення ним виконано до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим подав клопотання про закінчення виконавчого провадження. Проте, державним виконавцем ухвалено вимогу, якою зобов`язано позивача надати платіжні документи щодо виплати стягувачу належних йому грошових коштів. Отже, саме з моменту отримання вимоги позивач вважає порушеними свої права.
За таких обставин, саме момент отримання вимоги державного виконавця є початком відліку десятиденного строку, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 287 КАС України, який не пропущено позивачем. 
Ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без розгляду з підстав невиконання позивачем вимог ухвали суду від 14.06.2021.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст.74 Закону України " Про виконавче провадження" рішення виконавця державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. 
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 287 КАС України  позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів
Згідно ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст. 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Отже, у разі виявлення недоліків позовної заяви після відкриття провадження по справі судом надається строк для їх усунення.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 16.05.2021 звернувся до суду з позовом про оскарження постанови Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 23.04.2021 про стягнення виконавчого збору.
Посилаючись на пропущення строку звернення до суду суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху, надавши строк для усунення недоліків шляхом надання клопотання про поновлення строку звернення до суду, та в подальшому позов залишив без розгляду у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позову без руху.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано клопотання про поновлення строку, а отже не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху.
Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що на виконання вимог суду, позивач подав клопотання, в якому зазначив, з якої дати, на його думку, має обліковуватись строк звернення до суду.
Зокрема, вказав, що про порушення своїх прав дізнався саме з моменту отримання вимоги державного виконавця, якою зобов`язано позивача надати платіжні документи щодо виплати стягувачу належних йому грошових коштів, оскільки до цього часу мав законні сподівання, що виконавчий збір з нього стягуватись не буде,  з огляду на виконання судового рішення у справі № 440/7710/20 до відкриття виконавчого провадження.
Водночас, судом не надана оцінка доводам позивача щодо обставин, з якими він пов`язує порушення свого  права спірною постановою, на яку він покликався у клопотання.
Відтак, суд першої інстанції не повно дослідив всі обставини справи, не надав оцінку аргументам позивача при ухваленні судового рішення, а отже передчасно дійшов до висновку про залишення позову без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульованої в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі "Созонов та інші проти України", ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що провадження по справі відкрито ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021, та  в подальшому, ухвалою суду від 14.06.2021 позов залишено без руху.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
За нормами КАС недоліки поданої позовної заяви можуть бути усунені в порядку виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у якій суд і встановлює строк усунення таких недоліків.
При цьому, аналіз статей 169, 171 КАС свідчить, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху може бути постановлено при пред`явленні (поданні) позову, тобто до відкриття провадження у справі.
Норми КАС не передбачають можливості залишення позовної заяви без руху на стадії розгляду справи, після відкриття провадження у справі. При наявності недоліків позовної заяви  суд встановлює строк для їх усунення, не залишаючи позов без руху.
Колегія суддів зазначає, що прийняття судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви військової частини без руху суперечить нормам КАС України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що постановляючи під час розгляду справи ухвалу про залишення позовної заяви без руху та в подальшому, у зв`язку із її невиконанням, ухвалу про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 440/5484/21  скасувати.
Справу № 440/5484/21 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін