ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2021 р.                                                                     Справа №909/658/20
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Бонк Т.Б., Зварич О.В.
розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Неверовська Л.М.) від 04 січня 2020 року у справі №909/658/20 за позовом Підприємства споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства до Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича про зобов`язання звільнити приміщення та стягнення упущеної вигоди 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року Підприємство споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства подало до Господарського суду Івано-Франківської області позов до Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича. Позивач просив суд зобов`язати відповідача звільнити приміщення площею 32,8 кв.м., розташоване на території ринку за адресою: м. Надвірна, майдан Шевченка, 4 та стягнути 31 285,00 грн упущеної вигоди.
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 17 грудня 2020 року у справі №909/658/20 позов задовольнив частково. Суд вказав Фізичній особі-підприємцю Іванюку Володимиру Михайловичу звільнити складське приміщення-територію площею 32,8 м2, яке знаходиться на території ринку за адресою: м. Надвірна, майдан Шевченка, 4, шляхом передачі його за актом приймання-передачі Підприємству споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства та стягнув з Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича на користь Підприємства споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства - судовий збір в сумі 2102,00 грн. В решті позову відмовив. 
Для вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу і ухвалення додаткового рішення Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 24 грудня 2020 року призначив судове засідання на 04 січня 2021 року, про що повідомив сторонам. 
Додатковим рішенням від 04 січня 2021 року у справі №909/658/20 суд вирішив стягнути з Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича на користь Підприємства споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства - різницю витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн.
Місцевий господарський суд вказав, що позивач довів понесення ним витрат на правову допомогу адвоката Петришина Сергія Романовича в розмірі 6000,00 грн, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони; витрати в сумі 6 000,00 грн були фактичними і неминучими, а їх розмір є обгрунтованим. Відповідач не довів неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката Петришина Сергія Романовича.
Щодо витрат відповідача на правничу допомогу адвоката Семків Миколи Нестеровича суд вказав, що в договорі № 010 про надання юридичних послуг від 07 вересня 2020 року сторони погодили фіксовану суму гонорару адвоката - 5000,00 грн, тобто гонорар у твердому розмірі, який є винагородою адвоката за надання довірителю наступних послуг: правову, інформаційно-консультативну допомогу та представницькі функції з ведення справи №909/658/20 в господарських судах України. Натомість, в акті приймання-передачі наданих послуг від 16 грудня 2020 року в межах справи № 909/658/20 окремо включено гонорар, який за своєю правовою природою є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту і додатково включено оплату за кожну окремо надану адвокатом юридичну послугу, що не передбачено умовами договору № 010 про надання юридичних послуг укладеного сторонами 07 вересня 2020 року (п.2.2 договору). Отже, розмір винагороди адвоката штучно подвоєно. Тому суд дійшов висновку, що фактичний розмір витрат на оплату послуг адвоката понесений ФОП Іванюком Володимиром Михайловичем відповідає гонорару визначеному в договорі про надання юридичних послуг адвокатом - 5000,00 грн, такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим. 
На підставі п.3 ч.4, ч.11 ст. 129 ГПК України, ураховуючи часткове задоволення позову у справі, суд дійшов висновку покласти на відповідача судові витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3000,00 грн (50% від 6000,00), на позивача - 2500,00 грн (50% від 5000,00 грн) та стягнути з Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича (відповідача) на користь Підприємства споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства (позивача) різниці судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.
Відповідач (Фізична особа-підприємець Іванюк Володимир Михайлович) подав апеляційну скаргу, просить додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2020 року у справі №909/658/20 скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу; стягнути судові витрати за надання правової допомоги.
Скаржник вважає додаткове рішення незаконним, а сам розмір витрат на правову допомогу вважає таким, що не відповідає розумності, змісту позову. Також вважає, що необхідно урахувати часткове задоволення позову у цій справі. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. 
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 30 березня 2021 року поновив Фізичній особі-підприємцю Іванюку Володимиру Михайловичу строк на апеляційне оскарження, відкрив провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича у частині оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року у справі №909/658/20; зупинив дію рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року у справі №909/658/20 до завершення апеляційного провадження. 
Ухвалою від 18 травня 2021 року суд призначив розгляд справи на 10 червня 2021 року, суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні, про що повідомив сторонам - ухвала вручена позивачу 26 травня 2021 року (трек-номер відправлення 7901011358899), відповідачу 25 травня 2021 року (трек-номер відправлення 7901011358880). 
Отже, сторонам повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. 
Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.
Згідно з положеннями  статті 59 Конституції України  кожен має право на професійну правничу допомогу. 
За пунктом 4 частини першої  статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої  статті 1 Закону № 5076-VI). 
Відповідно до  статті 19 Закону № 5076-VI  видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. 
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). 
  Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. 
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої  статті 123 ГПК України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою  статті 124 ГПК України  разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Частина друга та третя  статті 126 ГПК України  передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Стаття 221 ГПК України  передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому  статтею 244 цього Кодексу.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Такий висновок про застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2021 року у справі № 910/12876/19. 
У цій справі позивач до позовної заяви додав договір №07/20 про надання правничої допомоги, укладений 13 липня 2020 року Підприємством споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства (замовник) з адвокатським бюро Петришина Сергія (виконавець), ордер від 20 липня 2020 року на право адвоката Петришина Сергія Романовича представляти інтереси позивача у Господарському суді Івано-Франківської області та попередній розрахунок витрат на правничу допомогу.
За умовами пункту 1.1. договору №07/20 від 13 липня 2020 року замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в обсязі і на умовах, передбачених цим договором, щодо захисту інтересів в адміністративних, кримінальних справах та представництва в цивільних і господарських справах.
17 грудня 2020 року представник позивача надав суду першої інстанції акт приймання-передачі виконаних робіт від 17 грудня 2020 року, як додаток №1 до договору № 7/20 про надання правничої допомоги від 13 липня 2020 року - на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в цій справі у сумі 6  000,00 грн, які просить стягнути з відповідача. 
В акті від 17 грудня 2020 року вказано про виконання таких робіт: 
- вартість консультацій щодо предмета спору, що почалися із підготовки процедури повідомлення про не продовження договору оренди - 1000,00 грн;
- написання повідомлення, наступного повідомлення та заперечення щодо фактичного користування приміщенням - 1000,00 грн;
- вивчення матеріалів справи для підготовки до суду- 500,00 грн:
- написання позовної заяви - 1500,00 грн;
- формування 58 додатків, відправка кореспонденції - 500,00 грн;
- участь у судових засіданнях (18.11.2020, 07.12.2020 та 17.12.2020) - 1500,00 грн.
04 січня 2021 року позивач надав письмові пояснення щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У заяві підтримує вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, вказує на те, що відповідач не довів неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Наголошує на важливості цієї справи для репутації ринку. Позивач вважає понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу неспівмірними із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; стверджує, що відповідачем зазначено подвійну суму за одну і ту ж виконану роботу.
Щодо вимог відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу.
07 вересня 2020 року Фізична особа-підприємець Іванюк Володимир Михайлович до заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження додав орієнтовний розрахунок суми судових витрат, договір №010 про надання юридичних послуг адвокатом, укладений 07 вересня 2020 року з адвокатом Семків Микола Нестерович, ордер від 20 липня 2020 року на представництво адвокатом Семків Микола Нестерович інтересів позивача у Господарському суді Івано-Франківської області, квитанцію про оплату адвокату Семків М.Н. 10  000,00 грн. 
За п.1.1. договору №010 про надання юридичних послуг адвокат зобов`язується за завданням довірителя надати юридичні послуги, в порядку та на умовах, визначених цим договором.
За п.2.1 договору, адвокат надає довірителю наступні послуги: правову, інформаційно-консультативну допомогу та представницькі функції з ведення справи в господарських судах України всіх інстанцій в зв`язку з розглядом справи №909/658/20. 
Пунктами 2.2, 2.3 договору сторони погодили, що вартість послуг за даним договором складає 5000,00 грн адвокатського гонорару та витрат згідно до акту-розрахунку підписаного сторонами згідно до фактичних витрат понесених за ведення справи в судах. 
21 грудня 2020 року Фізична особа-підприємець Іванюк Володимир Михайлович подав суду заяву про стягнення з позивача 10 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу. До заяви додано квитанцію на суму 10 000,00 грн та акт приймання-передачі наданих послуг.
В акті від 16 грудня 2020 року вказано, що надана правова допомога загальною вартістю 10 000,00 грн, а саме:
- ознайомлення та вивчення матеріалів справи - 1000,00 грн;
- написання заяви про заперечення розгляду справи в спрощеному порядку - 1000 грн;
- участь адвоката в судовому засіданні; ціна за одне судове засідання - 1000,00 грн; загальна кількість засідань - 3;
- гонорар адвоката за ведення справи в суді 1 інстанції - 5000,00 грн.
За текстом частини 11 статті 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
  Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що фактичний розмір витрат на оплату послуг адвоката понесений відповідачем відповідає гонорару визначеному в договорі про надання юридичних послуг адвокатом - 5000,00 грн, а ураховуючи часткове задоволення позову позивач повинен відшкодувати відповідачу 50 відсотків від визначеної суми, що становить 2  500,00 грн. 
Разом з тим, визначаючи розмір витрат позивача на правничу допомогу суд першої інстанції не урахував, що за обставинами справи позивач надсилав відповідачу повідомлення про не продовження договору оренди - 28 грудня 2019 року, 06 січня 2020 року; заперечення щодо користування приміщенням - 20 січня 2020 року; звернення до Надвірнянського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області - 31 січня 2020 року. 
Договір №07/20 про надання правничої допомоги між Підприємством споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства (замовник) з адвокатським бюро Петришина Сергія (виконавець) укладений 13 липня 2020 року. 
Натомість в акті від 17 грудня 2020 року вказано про виконання таких робіт, як вартість консультацій щодо предмета спору, що почалися із підготовки процедури повідомлення про не продовження договору оренди та написання повідомлення, наступного повідомлення та заперечення щодо фактичного користування приміщенням. 
Отже, за договором №07/20 від 13 липня 2020 року (ураховуючи його умови) не могла надаватись правова допомога щодо підготовки і написання 28 грудня 2019 року, 06 січня 2020 року, 20 січня 2020 року повідомлення, наступного повідомлення та заперечення щодо фактичного користування приміщенням. Ці документи були написані задовго до укладення договору №07/20 про надання правничої допомоги. Відтак, місцевий господарський суд помилився у частині підтвердження позивачем надання означених послуг адвокатом за договором №07/20 про надання правничої допомоги від 13 липня 2020 року. 
Тому із заявленої позивачем суми 6  000,00 грн витрат на правову допомогу необхідно виключити суму 1  000,00 грн, що в акті від 17 грудня 2020 року позначена, як вартість написання повідомлення, наступного повідомлення та заперечення щодо фактичного користування приміщенням. У підсумку, розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги становить 5000,00 грн. 
У решті місцевий господарський суд обгрунтовано вказав про підтвердження позивачем витрат на правову допомогу, їх співмірність із складністю справи та наданими адвокатом послугами, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Також, ураховуючи часткове задоволення позову законним і справедливим є застосований судом розподіл витрат у розмірі 50 відсотків від визначеної судом суми підтверджених і обгрунтованих витрат на правову допомогу. 
Відтак, 50 відсотків від 5000,00 грн становить 2  500,00 грн. 
Таким чином, позивач повинен відшкодувати відповідачу теж 2  500,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.
За текстом частини 11 статті 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки на позивача і відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються пропорційно задоволеним позовним вимогам і становлять однакову суму (2  500,00 грн), сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній ці судові витрати. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. ( ч.4 ст.277 ГПК України).
Зважаючи на викладені обставини справи і приписи закону, суд апеляційної інстанції змінює додаткове рішення Господарського Івано-Франківської області від 04 січня 2021 року у справі №909/658/20. 
За приписами частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іванюка Володимира Михайловича задовольнити частково. Додаткове рішення Господарського Івано-Франківської області від 04 січня 2021 року у справі №909/658/20 змінити, виклавши мотивувальну і резолютивну частини в редакції цієї постанови.
Покласти на Підприємство споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код 01559732) відшкодування Фізичній особі-підприємцю Іванюк Володимир Михайлович (ПНОКПП НОМЕР_1 ) 2  500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Покласти на Фізичну особу-підприємця Іванюк Володимир Михайлович (ПНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування Підприємству споживчої кооперації "Ринок" Надвірнянського районного споживчого товариства (ідентифікаційний код 01559732) 2  500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 30 липня 2021 року. 

Головуючий суддя                                         В.М.Гриців

           Суддя                                                    Т.Б. Бонк
           Суддя                                                   О.В. Зварич