УХВАЛА

10 вересня 2021 року  
Київ
справа №120/2224/20-а
адміністративне провадження №К/9901/23848/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року
у справі №120/2224/20-а за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,
УСТАНОВИВ:
У травні 2020 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
-          визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії з атестації регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року №353 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації;
-          визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Вінницької області від 28 квітня 2020 року №401к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29 квітня 2020 року;
-          поновлено ОСОБА_1 у Вінницькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній тій, яку він обіймав до звільнення, з 30 квітня 2020 року;
-          стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2020 року по 29 січня 2021 року у розмірі 198732 грн 92 коп. з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
30 червня 2021 року до касаційного суду надійшла скарга Вінницької обласної прокуратури.
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десять днів з моменту отримання копії указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документа про сплату судового збору у розмірі 7337 грн 86 коп.
Недоліки касаційної скарги усунуто в строк, установлений Судом.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження.
Так, заявник указує, що належним чином завірену копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ним отримано 02 червня 2021 року.
Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Указану касаційну скаргу здано до поштового відділення 25 червня 2021 року.
З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Щодо оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року Суд зазначає таке.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №120/2224/20-а є посилання у касаційній скарзі на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Так, скаржник зазначає, що судами не ураховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №200/13482/19-а, відповідно до якого саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-ІХ є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.
Однак, Суд не бере до уваги посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №П/9901/101/18, постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справах №640/18679/18, №804/958/16, від 23 грудня 2020 року у справі №813/7911/14, від 09 грудня 2020 року у справі №826/18134/14, від 19 листопада 2020 року у справі №826/14554/18, від 07 липня 2020 року у справі №811/952/15, від 19 травня 2020 року у справі №9901/226/19, від 15 квітня 2020 року у справі №826/5596/17, від 22 жовтня 2019 року у справі №816/584/17, від 12 вересня 2019 року у справі №821/3736/15-а, від 09 жовтня 2019 року у справі №П/811/1672/15, оскільки скаржником не указано який саме висновок щодо застосування статті 235 КЗпП України не ураховано судами попередніх інстанцій та не обґрунтовано подібності таких правовідносин із цією справою, що не узгоджується з приписами частини четвертої статті 328 КАС України.
Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник указує, що станом на дату подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-ІХ на підставі якого затверджено Порядок №221 та визначено, що атестація прокурорів проводиться згідно з цим порядком; пункту 7 щодо визначеного Законом №113-ІХ імперативу про можливість переведення прокурорів до Офісу Генерального прокурора лише у разі успішного проходження атестації; пункту 16 щодо повноважень кадрових комісій з визначення результату складення прокурором іспиту; пункту 17 щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-ІХ як визначеної цим Законом підстави для звільнення прокурорів; частини четвертої статті 7, пункту 3 частини першої статті 11 Закону України «Про прокуратуру» щодо імперативності рішення кадрової комісії для керівника прокуратури.
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
У тексті касаційної скарги викладено клопотання заявника про зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №120/2224/20-а.
Відповідно до частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої та третьої статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне встановити учасникам строк для подання заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №120/2224/20-а.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 121, 287, 328-330, 334, 335, 338 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Вінницької обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.
Поновити Вінницькій обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження за скаргою Вінницької обласної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі №120/2224/20-а.
Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду матеріали справи №120/2224/20-а.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання судових рішень, та роз`яснити, що до відзиву та заперечень додаються докази надсилання (надання) їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду