УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 127/28565/20
провадження № 51-431ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 квітня 2021 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 42020020000000002.
Суть питання
Як видно з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2021 року задоволено клопотання захисника  ОСОБА_4 , який діяв в інтересах обвинуваченого   ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , і захисника ОСОБА_10 , який діяв в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та закрито кримінальне провадження № 42020020000000002 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі – КК України), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), оскільки після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. 
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 29 квітня 2021 року залишив рішення місцевого суду без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи наведене, прокурор вказує на те, що суди попередніх інстанцій дійшли невмотивованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження на вищезазначених підставах, оскільки, на його думку, строк досудового розслідування не було закінчено 14 грудня 2020 року, у зв`язку із тим, що стороною захисту 14 грудня 2020 року було повідомлено прокурора про відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України у строк до 17 грудня 2020 року. Таким чином, прокурор вважає, що строки у кримінальному провадженні ним не порушено. 
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно зі ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Доводи касаційної скарги прокурора про те, що органом досудового розслідування не порушено строки досудового розслідування, зазначені у ст. 219 КПК України, та всі процесуальні дії виконано у строки, передбачені законом, Верховний Суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування – стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду, зокрема з обвинувальним актом.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. 
Зазначена норма процесуального закону також передбачає, що строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України). 
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2021 року у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 серпня 2020 року задоволено відповідне клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України та продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 24 жовтня 2020 року.
19 жовтня2020 року слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області письмово повідомлено підозрюваних у даному кримінальному провадженні та їх захисників про завершення досудового розслідування та надано їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, відповідно до вимог ст. 290 КПК України.
Таким чином, до закінчення строку досудового розслідування на даному етапі залишилось 5 днів.
Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06 листопада 2020 року, останні з учасників, а саме підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , завершили ознайомлення із матеріалами досудового розслідування о 17 год 00 хв 07 грудня 2020 року, про що свідчать їх підписи у протоколі.
У зв`язку із тим, що період ознайомлення учасників з матеріалами досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, не входить до строків досудового розслідування, передбачених положеннями ст. 219 КПК України, їх перебіг відновився з 08 грудня 2020 року та тривав до 14 грудня 2020 року включно, оскільки12 грудня 2020 року був неробочим днем.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області 11 грудня 2020 року і того ж дня затверджений прокурором. Наступного робочого дня, тобто 14 грудня 2020 року, який одночасно був останнім днем строку досудового розслідування, копію даного обвинувального акту зі всіма необхідними додатками вручено під розписку всім обвинуваченим та їх захисникам.
15 грудня 2020 року прокурором в системі електронного документообігу сформовано супровідний лист № 09/2-2392вих-20 про направлення до Вінницького міського суду обвинувального акту з додатками у даному кримінальному провадженні, та фактично направлено до суду засобами поштового зв`язку 16 грудня 2020 року, про що свідчить відповідний поштовий конверт із рекомендованим поштовим повідомленням.
Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11  направлено до суду вже після спливу строків досудового розслідування.
З огляду на викладене, суд першої інстанції, розглядаючи в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діяв в інтересах   ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, захисника   ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, захисника ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах ОСОБА_9 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, і захисника ОСОБА_10 , який діяв в інтересах ОСОБА_11 , обвинуваченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, про закриття кримінального провадження № 42020020000000002, і встановивши, що злочини, у вчиненні яких підозрюються вищевказані обвинувачені, не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи і строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України по кримінальному провадженню закінчився, ухвалив рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій наводив доводи щодо допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які аналогічні доводам, викладеним в його касаційній скарзі. 
Апеляційний суд під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку перевірив усі посилання й доводи, викладені прокурором у згаданій апеляційній скарзі і, визнавши висновки місцевого суду обґрунтованими та вмотивованими,не встановив підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши достатні аргументи та підстави для прийняття такого рішення.
Зокрема, спростовуючи твердження прокурора в частині, яка стосується складення і затвердження обвинувального акту з наданням його стороні захисту, як елементу стадії завершення досудового розслідування, апеляційний суд указав на те, що дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК України (відкриття стороною захисту матеріалів, складення обвинувального акту, його затвердження, вручення стороні захисту та направлення до суду), є формою закінчення, а не формою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що зібрані стороною захисту документи не є матеріалами досудового розслідування, а відкриття матеріалів прокурору стороною захисту не є етапом досудового розслідування, тому строк відкриття матеріалів стороною захисту не може включатися до строків досудового розслідування.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування було порушено строки досудового розслідування, зазначені у ст. 219 КПК України. 
Верховний Суд погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції, при цьому вони відповідають позиції суду касаційної інстанції викладеної, зокрема в ухвалах від 13 жовтня 2020 року у провадженні № 51-4930ск20 та від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування.
Як вже було зазначено вище, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні тривав до 14 грудня 2020 року включноі, з урахуванням вимоги ст. 219 КПК України, саме звернення до суду з обвинувальним актом мало відбутись до вказаної дати. Однак супровідний лист щодо направлення цього обвинувального акту датований 15 грудня 2020 року, а сам обвинувальний акт направлено до суду засобами поштового зв`язку лише 16 грудня 2020 року. 
З урахуванням викладеного, Верховний Суд зазначає, що за обставин цього кримінального провадження, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що визначений у ст. 219 КПК України строк досудового розслідування–з дня повідомлення   ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 про підозру і до дня звернення обвинувального акту до суду, закінчився. Оскаржувані судові рішення є належно умотивованими та обґрунтованими і за змістом відповідають вимогам статей 370, 419 КПК України, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися при їх постановленні. 
До того ж, Верховний Суд приходить до висновку, що твердження, наведені прокурором у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, і не містять вагомих доводів, які би дозволили Верховному Суду дійти переконання, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3