КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
справа № 357/1855/21                                                 Головуючий у 1 інстанції: Орєхов О.І.

провадження №22-ц/824/13263/2021                                     Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
24 вересня 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,         
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за безобліково використаної електроенергії,-
 
в с т а н о в и в :
 
У лютому 2021 року позивач ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що в будинку АДРЕСА_1 складено паспорт точки розподілу, що є паперовим додатком до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на головній сторінці веб-сайту позивача за посиланням: http://www.dtek-krem.com.ua/ua/enter-contract. Споживаючи електричну енергію за вказаною адресою, відповідачка акцептувала умови вказаного Договору.
Відповідно до п.2.1 Договору Оператор системи (позивач) надає споживачу (відповідач) послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають визначеним показникам, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.
Згідно з п.6.2 Договору відповідач, зокрема, зобов`язаний виконувати умови цього Договору, а також узгоджувати з позивачем нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до пп.5, 7 п.7.1 Договору позивач має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) відповідача умовам договору про розподіл електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці, а також вимагати від відповідача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними ним під час користування електричною енергією.
Зокрема, пунктом 8.6 Договору передбачено, що у разі порушення розрахункового обліку з вини відповідача, він сплачує позивачу вартість не облікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ. За п.8.7 Договору відповідач звільняється від відповідальності перед позивачем відповідно до вимог пункту 8.6 цього Договору лише якщо доведе, що порушення виникли з вини позивача або внаслідок дії обставин непереборної сили.
Згідно з п 5.5.5 ПРРЕЕ відповідача зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надалі йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території та/ або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.
Вказував, що технічною перевіркою 06.08.2020 року у відповідача було виявлено порушення ПРРЕЕ: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ОСР поза розрахунковим приладом обліку, відкритим способом, а також самовільний зрив пломби №0031961, встановлений на шафі обліку (відсутня пломба). 
Зазначав, що за підсумками перевірки складено акт №К 042699, під час складання якого була присутня особа, що допустила працівників оператора системи розподілу до проведення перевірки - ОСОБА_2 . За присутності даної особи було виявлено порушення та продемонстровано особі, яка підписала даний акт без зауважень. 
Крім того, факт порушення підтверджується фото, зробленим під час складення акту про порушення і схемою електроспоживання споживача, яка складена відповідно до правил. Після складення акту про порушення особі було вручено копію акту про порушення №К 042699 та зазначено щодо виклику на комісію з розгляду даного акту на 18.08.2020 року на 13 годину 00 хв. за адресою: місто Біла Церква, вулиця Офіцерська, 1, кабінет 21 (виклик зазначено в акті про порушення). Тобто, не було жодних заперечень з боку особи, яка допустила до проведення перевірки.
Так як 18.08.2020 року відповідачка не з`явилася на розгляд Акту про порушення, то розгляд відбувся і було прийнято рішення, яке оформлене Протоколом №176 про нарахування вартості необлікованої електричної енергії у зв`язку з порушенням ПРРЕЕ.
За п.8.4.2.6 ПРРЕЕ та відповідно до п.8.4.13 ПРРЕЕ нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, у розмірі 36 045 грн. 85 коп.
Також, відповідно до рахунку на оплату за вересень 2020 року від 21.09.2020 року до Акту порушення ПРРЕЕ № К042699 від 06.08.2020 року нараховано на суму 36 045 грн. 85 коп., який було виставлено відповідачці (направлено листом 22.10.2020 року).
Згідно з п.8.2.7 ПРРЕЕ - Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку (у випадку неотримання споживачем рахунку у поштовому відділенні впродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунку до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
Отже вбачається, що споживач отримав рахунок на оплату - 29.10.2020 року, а тому строк прострочення виконання зобов`язання по оплаті рахується після спливу 30 днів, а саме: від 30.11.2020 року.
На підставі наведеного було розраховано за прострочення невиконання оплати за необліковану електричну енергії згідно прострочення виконання зобов`язання 3% річних - 242,68 грн., індекс інфляції -797 грн. 23 коп.
У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідно до п.12.4. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії - взаємовідносини Сторін, не врегульовані цим Договором, регламентуються законодавством.
Позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 36 045 грн. 85 коп., 3% річних у розмірі - 242 грн. 68 коп., інфляційне збільшення суми боргу - 797 грн. 23 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2 270 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість безобліково використаної електроенергії у розмірі 36 045 грн. 85 коп., 3% річних в розмірі 242 грн. 68 коп., інфляційні витрати в розмірі 797 грн. 23 коп. та судові витрати в розмірі 2 270 грн., а всього - 39 355 грн. 76 коп.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю.
Скарга обґрунтована тим, що паспорт точки розподілу електричної енергії не містись підпису споживача, а тому умови договору, на які посилається позивач та суд, є не погодженими між сторонами, тому даний договір не регулює спірні правовідносини.
Зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що згідно особової картки споживача за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритого 01.01.2019 року та наданого представником позивача до позовної заяви перевірка позивачем була здійснена 21.02.2020 року, під час якої зняли покази лічильника (27280 квт.г), в результаті якої порушення використання необлікованої електричної енергії не було виявлено.
Проте, згідно розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії 46А, акт №К 042699 від 06.08.2020 року нарахування здійснене від 07.02.2020 року, тому вважає, що позивачем не обгрунтовано нарахування вартості необлікованої електричної енергії за період від 01.02.2020 року до 01.08.2020 року (128 днів), і не надано доказів нарахування чому саме за 128 днів.
Враховуючи те, що в будинку була електроенергія від липня до серпня, тобто близько місяця, то нарахування необлікованої електричної енергії від 07.02.2020 року до 06.08.2020 року є незаконним та абсурдним.
Факт самовільного використання відповідачкою електричної енергії позивачем не доведений, як і факт використання саме необлікованої електричної енергії, і не надано доказів такого підключення та використання. Вважає, що неможливо законно та правильно зробити розрахунок, а тому стягнення з відповідачки 36 045 грн. 85 коп. є незаконним.
Так, зразок кабелю або комутаційний апарат не вилучався при перевірці, в акті про порушення відсутній перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, а тому сам акт про порушення не може бути єдиним доказом самовільного підключення та використання необлікованої електричної енергії.
Водночас, в будинку є лічильник згідно показів якого відповідачка регулярно здійснювала оплату.
За таких підстав, вказує, що позивачем не надано до позовної заяви достовірних, достатніх доказів того, що відповідачка здійснювала споживання необлікованої електроенергії.
Тому важає, що позивачем не доведено належним чином факту самовільного використання відповідачкою електричної енергії, і також не доведено, що мав місце факт крадіжки електроенергії саме споживачем ОСОБА_1 ,  і не доведення позивачем цього факту виключає покладення на відповідачку цивільно-правової відповідальності.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено умови ПРРЕЕ щодо безоблікового користування електричної енергією, у зв`язку з чим завдано позивачу збитки та дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення вартості необлікової електричної енергії в розмірі 36 045 грн. 85 коп. є цілком обґрунтованими та такими, що підлягали до задоволенню.
Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, то суд виходив із системного аналізу законодавства та того, що обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних і відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст.625 ЦК України.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 складено паспорт точки розподілу, що є паперовим додатком до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на головній сторінці веб-сайту позивача за посиланням: http://www.dtek- krem.com.ua/ua/enter-contract. Споживаючи електричну енергію за вказаною адресою, відповідачкаакцептувала умови вказаного Договору (а.с.23,24-30).
За п.2.1 Договору оператор системи (позивач) надає споживачу (відповідачу) послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають визначеним показникам, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.
Відповідно до п.6.2 Договору відповідач зокрема, зобов`язаний виконувати умови цього Договору, а також узгоджувати з позивачем нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. За пп. 5, 7 п.7.1 Договору позивач має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) відповідача умовам договору про розподіл електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці, а також вимагати від відповідача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними ним під час користування електричною енергією.
Зокрема, пунктом 8.6 Договору передбачено, що у разі порушення розрахункового обліку з вини відповідача, він сплачує позивачу вартість не облікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ. 
Згідно з п.8.7 Договору відповідач звільняється від відповідальності перед позивачем відповідно до вимог пункту 8.6 цього Договору, лише якщо доведе, що порушення виникли з вини позивача або внаслідок дії обставин непереборної сили.
За п.5.5.5 ПРРЕЕ відповідача зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надалі йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/ або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.
Згідно Особової карти споживача, особистий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на споживачку ОСОБА_1 (а.с.31 ).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування - 17.02.2021 року, власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.21-22).
Як убачається з матеріалів справи, Договір №655082 про користування електричною енергією, укладений між ОСОБА_1 , як споживачем та ДТЕК «Київобленерго», як електропосточальником (а.с.32-33).
Встановлено, що 03.09.2020 року було проведено державну реєстрацію зміни найменування ПрАТ «Київобленерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», яке є повним правонаступником всіх прав та обов`язків ПрАТ «Київобленерго» та здійснює розподіл електричної енергії на території Київської області (а.с.18-19).
Технічною перевіркою 06.08.2020 року у відповідачки було виявлено порушення ПРРЕЕ: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ОСР поза розрахунковим приладом обліку, відкритим способом, а також самовільний зрив пломби №0031961, встановлений на шафі обліку (відсутня пломба). За підсумками перевірки складено акт №К 042699 (а.с.34-35).
Акт складено за присутності ОСОБА_2 , про що свідчить підпис зазначеної особи, і зауважень в даному акті не зазначено.
Після складення акту про порушення особі було вручено копію акту про порушення №К 042699 та зазначено щодо виклику на комісію з розгляду даного акту на 18.08.2020 року на 13 годину 00 хв. за адресою: м. Біла Церква, вулиця Офіцерська, 1, кабінет 21 (виклик зазначено в акті про порушення).
18 серпня 2020 року відповідачка не з`явилася на розгляд Акту про порушення, розгляд відбувся та було прийнято рішення, оформлене Протоколом №176 про нарахування вартості необлікованої електричної енергії в зв`язку з порушенням ПРРЕЕ (а.с.38).
За п.8.4.2.6 ПРРЕЕ та відповідно до п.8.4.13 ПРРЕЕ нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 36 045 грн. 85 коп. (а.с.39).
Повідомленням про оплату за вересень 2020року від 21.09.2020 року по Акту порушення ПРРЕЕ №К 042699 від 06.08.20 року відповідачку повідомлялося про сплату 36 045 грн. 85 коп. (а.с.40).
Направлення зазначеного повідомлення відповідачці підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком (а.с.41).
Встановлено, що відповідач не відреагувала на зазначене повідомлення та повідомлення про сплату 36 045 грн. 85 коп. залишилося поза увагою.
Згідно з Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» (надалі ПРРЕЕ) від 11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії та постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (зі змінами) втратила чинність.
Відповідно до підпункту 20 п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
За п.3 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Згідно з ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до п.5.1.1 ПРРЕЕ позивач має право, зокрема: складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики; на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
Таким чином, згідно з ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» відповідач, як споживач електричної енергії, несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, зокрема, за невідповідність схеми живлення вимогам нормативно-технічних документів та споживання електричної енергії без засобів обліку.
Згідно з пунктами 8.2.4-8.2.6 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до визначеного порядку. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
За п.3.2 Методики вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акту про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПРРЕЕ процедури.
Такий акт було складено 06 серпня 2020 року за присутності представника споживача - ОСОБА_3 .
Відповідно до прийнятого рішення, оформленого протоколом №176 від 06.08.2020 року, було нараховано суму збитків, завданих порушенням енергопостачальнику.
Згідно з п.8.2.6. ПРРЕЕ та відповідно з підпунктом 5 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року (зі змінами), відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, у розмірі 36 045 грн. 85 коп.
Як було зазначено вище, відповідачці було направлено повідомлення про оплату суми заборгованості по акту порушення від 06.08.2020 року за не обліковану електроенергію і направлення такого повідомлення відповідачці підтверджується фіскальним чекам про направлення (а.с.40,41).
Пунктом 8.2.7. ПРРЕЕ передбачено, що споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.
Відповідачка не відреагувала на претензію позивача і остання залишилася без задоволення.
За п.п.11 п.5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
Відповідно до змісту статей 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами згідно з його умовами, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
За ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
За п.48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.
Відповідно до змісту п.53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником.
Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Зазначений Акт мітить підписи трьох представників енергопостачальника та представника споживача без зауважень.
Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, що мале місце самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ОСР поза розрахунковим приладом обліку, відкритим способом, тобто електропостачання здійснюється поза лічильником ( в обхід лічильника ).
Зазначене підтверджується як матеріалами справи так і не спростовано свідком, який наголосив що після пожежі електропостачання не було декілька днів, а потом було відновлено, але хто його підключив йому не відомо.
Підчас розгляду справи було встановлено, що відповідачка, яка є власником вищезазначеного будинку та споживачем послуг з електропостачання, не зверталася до позивача із заявою про відновлення електропостачання.
Суд вірно не прийняв до уваги доводи відповідачки про те, що їй не відомо хто підключив та яким чином було підключено електропостачання її будинку до електричної мережі ОСР поза розрахунковим приладом обліку, відкритим способом, так як остання є власником зазначеного будинку та повинна нести за це відповідальність.
Крім того, на питання суду стосовно того, чи зверталася ОСОБА_1 до позивача з приводу підключення електропостачання поза розрахунковим приладом обліку не встановленими особами, остання наголосила суду, що такого звернення з її боку не було.
Також, в судовому засіданні було встановлено, що сам Акт про порушення з боку відповідача недійсним не визнавався.
Таким чином, самовільне підключення напруги поза приладом обліку, що спричинило заниження платежу за електроенергію, зафіксоване в акті енергетичної компанії, є підставою для стягнення вартості недоврахованої електроенергії (справа № 205/10530/13-ц).
Так як відповідачкою було порушено умови ПРРЕЕ щодо безоблікового користування електричної енергією і у зв`язку з чим завдано позивачу збитки, з урахуванням вищенаведеного суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення вартості необлікової електричної енергії в розмірі 36 045,85 грн. були  обґрунтованими та такими, що підлягали до задоволення. 
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст.625 ЦК України.
Так, ч.2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно. 
Як зазначено судом, виходячи з положень ст.625 ЦК України право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Отже, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.
У постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 та Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №910/10156/17 зроблено висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення.
Суд першої інстанції вірно погодився з наданим позивачем розрахунком індексу інфляції та 3% річних (а.с.42, 43 ) і прийшов до правильного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягали до стягнення інфляційні витрати в розмірі 797 грн. 23 коп. та 3% річних у розмірі 242 грн. 68 коп.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:  

Судді: