Постанова
Іменем України 
 
30 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 334/5116/17
провадження № 61-17355св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», 
треті особи: Головне управління Держпраці у Запорізькій області, Державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Кримської О. М., Дашковської А. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (далі - ПАТ «Запоріжтрансформатор»), треті особи: Головне управління Держпраці у Запорізькій області, Державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (далі - ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»), про зобов`язання вчинити дії.
 
Уточнену позовну заяву мотивовано тим, що у період з 22 січня 2007 року до 21 березня 2016 року він працював електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах у ПАТ «Запоріжтрансформатор», має низку хронічних захворювань.
У жовтні 2016 року для встановлення причинного зв`язку з умовами праці проходив обстеження в ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», проте за результатами обстеження діагноз професійного захворювання не встановлено, оскільки санітарно-гігієнічна характеристика його робочого місця не містить повної інформації щодо показників важкості праці. З метою уточнення умов його праці і внесення доповнень до наявної санітарно-гігієнічної характеристики Головне управління Держпраці у Запорізькій області неодноразово зверталося до ПАТ «Запоріжтрансформатор» з відповідним запитом для проведення додаткових обстежень, проте останнє такі відомості не надає, додаткове обстеження не проводить. 
ОСОБА_1 вважає, що така бездіяльність ПАТ «Запоріжтрансформатор» фактично унеможливлює встановлення йому професійного характеру захворювання, що порушує його право на отримання соціальної допомоги, передбаченої законодавством у зв`язку зі стійкою втратою працездатності. 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив зобов`язати ПАТ «Запоріжтрансформатор» надати до Головного управління Держпраці у Запорізькій області інформацію щодо показників важкості праці (статичне навантаження при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг) і уточнити коректні нормативні рівні «динамічного навантаження при загальному навантаженні за участю м`язів нижніх кінцівок тулуба» за період його роботи на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах зварювального цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» з 22 січня 2007 року до 21 березня 2016 року, а у випадку ненадання запитуваної інформації - надати доступ на підприємство до робочого місця електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах незалежним від роботодавця представникам санітарної лабораторії для проведення в присутності працівника хронометражу (фотографії) та проведення розрахунку напруженості та тяжкості праці робочого місця ОСОБА_1 , який працював на 4 габариті ділянки УТТ, для передачі отриманих показників до Головного управління Держпраці у Запорізькій області та ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини».
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року у складі судді Турбіної Т. Ф. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ПАТ «Запоріжтрансформатор» надати Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області інформацію щодо показників важкості праці (статичне навантаження при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг) згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 5, 6, підпункту 1.1.2 додатка 15 до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», коректні нормативні рівні «динамічного навантаження при загальному навантаженні за участю м`язів нижніх кінцівок тулуба» згідно з підпунктом 1.1.2 додатка 15 до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за період роботи ОСОБА_1 електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах зварювального цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» з 22 січня 2007 року до 21 березня 2016 року; доступ до робочого місця електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах ПАТ «Запоріжтрансформатор» у разі необхідності обстеження підприємства для проведення розрахунку напруженості та тяжкості праці робочого місця ОСОБА_1 .
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача з умовами праці в ПАТ «Запоріжтрансформатор» необхідно внести відповідні зміни до санітарно-гігієнічної характеристики. Роботодавець ухиляється від надання відомостей Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області, додаткове обстеження умов праці не проводить, що унеможливлює встановлення позивачеві професійного захворювання, а відтак порушує право працівника на отримання соціальних гарантій, передбачених трудовим законодавством. Порушене право позивача підлягає відновленню в обраний ним спосіб.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжтрансформатор» задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року скасовано, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Суд апеляційної інстанції постановив, що між сторонами виник спір з приводу неповноти санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця ОСОБА_1 , що унеможливлює остаточне встановлення причини виникнення у останнього хронічних захворювань нервової системи та опорно-рухового апарату, які позивач пов`язує із впливом шкідливих і небезпечних факторів виробництва протягом його роботи в ПАТ «Запоріжтрансформатор» за професією електрозварника та невиконанням відповідачем запиту ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» щодо обстеження умов праці. Однак суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у визначений законом спосіб санітарно-гігієнічну характеристику умов праці позивач не оскаржував.
Ненадання відповідачем вичерпної відповіді на запит Головного управління Держпраці у Запорізькій області не є підставою для покладання на ПАТ «Запоріжтрансформатор» обов`язку надати запитувану інформацію в судовому порядку, оскільки обов`язок із усунення неповноти санітарно-гігієнічної характеристики покладається законодавством не на роботодавця, а на органи Держпраці.
Законодавством про охорону праці визначені порядок і спосіб захисту прав робітника у випадку його незгоди із змістом санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, висновками лікарсько-експертної комісії щодо встановлення причин стійкої втрати працездатності тощо. У визначений законом спосіб за захистом свого порушеного права позивач до суду не звертався. 
Проте судове рішення у цій справі не є перешкодою для реалізації ОСОБА_1 свого права на судовий захист у спосіб, визначений законом.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просив скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки він не ставить під сумнів зміст санітарно-гігієнічної характеристики (інформаційної довідки), а лише бажає внести доповнення в частині конкретних та розширених показників важкості умов праці.
Також суд апеляційної інстанції в своїй постанові послався на постанову Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», чинну на час складання санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця ОСОБА_1 , однак вона втратила чинність 01 липня 2019 року, на час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції повинен був застосувати до спірних правовідносин Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, яким суттєво змінено процедуру розслідування та обліку професійного захворювання та майже всі функції визначення причинного зв`язку захворювання з умовами праці покладено на роботодавця.
Крім того, є хибним висновок апеляційного суду про те, що обов`язок із усунення неповноти санітарно-гігієнічної характеристики умов праці покладається не на роботодавця, а на органи Держпраці, оскільки первинною ланкою для визначення наявності на робочому місці шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища, важкості праці, є саме підприємство.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ПАТ «Запоріжтрансформатор» зазначило, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки не містить обґрунтування неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
У відзиві на касаційну скаргу ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» зазначило, що на запит головного лікаря ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 31 березня 2017 року № 08/21-0608 щодо доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 листом від 16 травня 2017 року № 08/03.2-17/3171 в черговий раз Головне управління Держпраці у Запорізькій області повідомило, що ПАТ «Запоріжтрансформатор» не виконує запити про надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці електрозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах відповідно до пункту 1.18 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614.
 
Відзив на касаційну скаргу від Головного управління Держпраці у Запорізькій області не надходив.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року залишено без руху для усунення недоліків.
 
У жовтні 2019 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року і витребувано із Ленінського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 334/5116/17.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
З 22 січня 2007 року до 21 березня 2016 року ОСОБА_1 працював електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в ПАТ «Запоріжтрансформатор». 
 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя як інвалід ІІІ групи. 
 
За висновком медико-соціальної експертної комісії від 25 січня 2016 року ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи із втратою 35 % професійної працездатності.
 
02 листопада 2015 року Головне управління Держсанепідслужби у Запорізькій області надіслало на адресу ПАТ «Запоріжтрансформатор» припис на надання роботодавцем (особою) документів, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) на працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння).
 
19 листопада 2015 року лікар з гігієни праці Запорізького міського управління Держсанепідемслужби у Запорізькій області склав санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 , яку затверджено виконуючим обов`язки начальника Запорізького міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області 19 листопада 2015 року за № 02-06/2020.
 
18 грудня 2015 року Запорізьке міське управління Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області надало ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 19 листопада 2015 року № 02-06/2020.
 
22 грудня 2015 року Головне управління Держсанепідслужби у Запорізькій області надало до ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 19 листопада 2015 року № 02-06/2020, в яких зазначено, що дані атестації 2011 року робочого місця електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах можна використовувати для характеристики умов праці ОСОБА_1 в період з 22 січня 2007 року до теперішнього часу, та наведено показники динамічної роботи: потужність зовнішньої роботи (складає 12,3 Вт при допустимій 90 Вт), нахили тулуба - 40,8 % за зміну при граничній 25 % (ІІІ клас І ступінь); маса вантажу, що переміщується протягом зміни.
 
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 проходив обстеження в ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» у зв`язку з підозрою на професійний характер захворювання.
 
На підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 06 жовтня 2016 року № 1306 видано медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного захворювання ОСОБА_1 діагноз: радикулопатія шийна С6, С7, С8 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, двобічний плечолопатковий періартроз (першого-другого ступеню). Наявність компресійного перелому тіла хребця С5 не дозволяє зв`язати захворювання нервової системи та опорно-рухового апарату з професією. Супутній діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першого-другого ст., фаза загострення. ЛН другого ст., нейросенсорна приглуховатість першого ст. (з легким зниженням слуху) Захвор. професійне, 24 грудня 2015 року. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.2, ДЕП ІІ ст. з антено-іпохондричним та вестибулярним синдромом, гіпертензивне серце, СН 0-1 ст., ризик 4.
 
Отже, зазначеним рішенням лікарської експертної комісії від 06 жовтня 2016 року не було встановлено причинного зв`язку захворювань нервової системи та опорно-рухового апарату ОСОБА_1 із професією.
 
Відповідно до акта санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 01-04 листопада 2016 року з метою виконання доручення Держпраці України від 27 жовтня 2016 року № 2337/4.1/4.5-зв.-16 здійснювалося обстеження робочого місця працівника - електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах ОСОБА_1 , яким встановлено, що в карті умов праці за атестацією робочих місць статичне навантаження не розраховувалось, при цьому в даному акті обраховано необхідні дані для визначення показників статичного навантаження.
 
З 12 січня 2017 року до 23 січня 2017 року ОСОБА_1 перебував у відділенні професійної патології та реабілітації потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 598.
 
13 січня 2017 року Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» надіслала запит № 201 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника ОСОБА_1 при підозрі у нього професійного захворювання, з огляду на діагноз радикулопатія шийна С6, С7, С8, з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, та підозрою на захворювання, що може бути пов`язане з його роботою за професією в умовах впливу шкідливих факторів.
 
Крім того, 06 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до головного лікаря ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» із заявою про отримання від Головного управління Держпраці у Запорізькій області доповнення до наявної санітарно-гігієнічної характеристики його умов праці з відображенням важкості та напруженості праці.
 
Враховуючи заяву ОСОБА_1 від 06 січня 2017 року, інститут зробив запит до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про надання даних по показниках важкості праці згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 5, 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року № 248 за період роботи ОСОБА_1 електрозварником на автоматичних і напівавтоматичних машинах зварювального цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» з питань, які потребували уточнення.
 
Головне управління Держпраці у Запорізькій області листом від 23 лютого 2017 року № 08/03.2-17/1140 повідомило ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» на його запит щодо умов праці ОСОБА_1 .
 
З відповіді Головного управління Держпраці у Запорізькій області вбачається, що останнє неодноразово зверталося до ПАТ «Запоріжтрансформатор» з приводу надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, відповідно до пункту 1.18 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614, однак підприємство такі відомості не надає.
 
З листа ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 16 березня 2017 року вбачається, що за інформацією Головного управління Держпраці у Запорізькій області стосовно параметрів важкості праці на робочому місці ОСОБА_1 під час роботи не надає чіткої відповіді на поставлені інститутом питання у запиті від 19 січня 2017 року, у зв`язку з чим 16 березня 2017 року до Головного управління Держпраці у Запорізькій області повторно надано запит на складання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці та доповнень до неї, виданих Запорізьким міським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області від 19 листопада 2015 року за № 02-06/2020, від 18 грудня 2015 року за № 02-06/2320 та від 22 грудня 2015 року за                № 02-13/2339, з відображенням необхідних показників важкості праці за професією «електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» ПАТ «Запоріжтрансформатор».
 
На доповнення до листа від 23 лютого 2017 року № 08/03.2-17/1140 Головне управління Держпраці у Запорізькій області 21 березня 2017 року повідомило ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» щодо умов праці ОСОБА_1 . 
 
На запит головного лікаря ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 31 березня 2017 року № 08/21-0608 щодо доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 листом від 16 травня 2017 року № 08/03.2-17/3171 в черговий раз повідомило, що підприємство не виконує запити про надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці електрозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах згідно з пунктом 1.18 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, і доводів касаційної скарги колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між сторонами виник спір з приводу неповноти санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця ОСОБА_1 , що унеможливлює остаточне встановлення причини виникнення у нього хронічних захворювань нервової системи та опорно-рухового апарату, які він пов`язує із впливом шкідливих і небезпечних факторів виробництва протягом його роботи електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в ПАТ «Запоріжтрансформатор», невиконання ПАТ «Запоріжтрансформатор» запиту ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» щодо його умов праці.
 
Порядок встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань на час виникнення спірних правовідносин визначався постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Порядок № 1232).
 
Відповідно до пункту 67 Порядку № 1232 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. 
Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. 
Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.
 
Згідно з пунктом 68 цього Порядку у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.
Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.
 
Пунктом 64 Порядку № 1232 передбачено, що віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662.
 
У разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, перелік яких визначено у додатку 14 (пункт 65 Порядку № 1232).
 
Відповідно до пункту 66 Порядку № 1232 для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами.
 
Пунктом 3 додатка 14 до Порядку № 1232, яким визначено процедуру встановлення зв`язку захворювання з умовами праці, передбачено, що рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння)).
 
Згідно з пунктом 67 Порядку № 1232 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.
 
Відповідно до пункту 4 додатка 14 до Порядку № 1232 висновок комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного захворювання видається працівникові, а копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцем роботи або проживання працівника та робочому органові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Хворому видається довідка про стаціонарне обстеження в спеціалізованому профпатологічному лікувально-профілактичному закладі.
 
Таким чином, питання про достатність необхідних даних та необхідність їх доповнення відповідно до пункту 1.8. Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614, зареєстрованого Міністерством юстиції України 23 лютого 2005 року за № 260/10540 (далі - Порядок № 614), вирішується комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу до прийняття рішення про зв`язок захворювання з умовами праці.
 
Пунктом 1.3 Порядку № 614 передбачено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). До факторів виробничого середовища і трудового процесу належать шкідливі речовини, фізичні фактори - шум, інфразвук, ультразвук, неіонізуюче, іонізуюче випромінювання, мікроклімат, важкість та напруженість праці тощо відповідно до діючої гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу.
 
Відповідно до пункту 1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі ) для надання необхідних документів за встановленою формою.
 
Згідно з пунктом 1.8 Порядку № 614 лікувально-профілактичні заклади, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.
 
Пунктом 1.18 Порядку № 614 визначено, що заклад державної санітарно-епідеміологічної служби в термін 15 днів після одержання матеріалів від роботодавця (особи), визначених у додатку 3, проводить: вивчення та аналіз документів, поданих власником підприємства; обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця.
 
Судом першої інстанції встановлено та не спростовано матеріалами справи те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 06 січня 2017 року ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» відповідно до пункту 1.8 Порядку № 614 звернувся до Головного управління Держпраці у запорізькій області із запитом про надання даних із показників важкості праці згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 5, 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року № 248 за період роботи ОСОБА_1 електрозварником на автоматичних і напівавтоматичних машинах зварювального цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» з питань, які потребували уточнення.
 
Головне управління Держпраці у Запорізькій області листом від 23 лютого 2017 року № 08/03.2-17/1140 повідомило ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», що неодноразово зверталося до ПАТ «Запоріжтрансформатор» з приводу надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах відповідно до пункту 1.18 Порядку № 614, однак підприємство такі відомості не надає.
 
З листа ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 16 березня 2017 року вбачається, що за інформацією Головного управління Держпраці у Запорізькій області стосовно параметрів важкості праці ОСОБА_1 на його робочому місці під час роботи не надає чіткої відповіді на поставлені інститутом питання, у зв`язку з чим 16 березня 2017 року Головне управління Держпраці у Запорізькій області повторно звернулося до ПАТ «Запоріжтрансформатор» із запитом про складання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці та доповнень до неї, виданих Запорізьким міським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області від 19 листопада 2015 року               № 02-06/2020, від 18 грудня 2015 року № 02-06/2320 та від 22 грудня 2015 року № 02-13/2339, з відображенням необхідних показників важкості праці за професією «електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» ПАТ «Запоріжтрансформатор».
 
На запит головного лікаря ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 31 березня 2017 року № 08/21-0608 щодо доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 листом від 16 травня 2017 року № 08/03.2-17/3171 в черговий раз повідомило, що ПАТ «Запоріжтрансформатор» не виконує запити про надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці електрозварника на автоматичних із напівавтоматичних машинах згідно з пунктом 1.18 Порядку № 614.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області позбавлене можливості скласти інформаційну довідку щодо умов праці позивача, оскільки ПАТ «Запоріжтрансформатор» не виконує запити про надання даних та проведення додаткових обстежень для уточнення умов праці позивача на посаді електрозварника на автоматичних із напівавтоматичних машинах.
 
Також колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 фактично не погоджується із санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці і доповненнями до неї передчасним у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою про внесення доповнень до інформації санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця в частині показників важкості праці, при цьому не пред`являючи позовну вимогу про оскарження санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, оскільки не висловлював своїх заперечень щодо неї.
 
Крім того, висновок суду апеляційної інстанції про те, що ненадання ПАТ «Запоріжтрансформатор» вичерпної відповіді на запит Головного управління Держкомпраці у Запорізькій області не є підставою для покладання на товариство обов`язку надати запитувану інформацію в судовому порядку, оскільки твердження про те, що обов`язок із усунення неповноти санітарно-гігієнічної характеристики покладається не на роботодавця, а на органи Держпраці, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України з таких підстав.
 
Первиною ланкою для визначення наявності на робочому місці шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища, важкості праці є саме підприємство, у працівника якого виявлено підозру на професійне захворювання. Саме роботодавець несе відповідальність згідно з чинним законодавством за повноту та достовірність поданих документів (пункт 1.16 Порядку № 614).
 
Таким чином, предметом спору є не зобов`язання роботодавця внести зміни та доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці позивача, а лише зобов`язання ПАТ «Запоріжтрансформатор» надати до Головного управління Держкомпраці у Запорізькій області повну інформацію щодо показників важкості праці, які врегульовані положеннями додатка 15 до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу».
 
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання ПАТ «Запоріжтрансформатор» надати Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області інформацію щодо показників важкості праці (статичне навантаження при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг) згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 5, 6, підпункту 1.1.2 додатка 15 до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», коректні нормативні рівні «динамічного навантаження при загальному навантаженні за участю м`язів нижніх кінцівок тулуба» згідно з підпунктом 1.1.2 додатка 15 до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за період роботи ОСОБА_1 електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах зварювального цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» з 22 січня 2007 року до 21 березня 2016 року; доступ до робочого місця електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах ПАТ «Запоріжтрансформатор» у разі необхідності обстеження підприємства для проведення розрахунку напруженості та тяжкості праці робочого місця ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.
 
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «Запоріжтрансформатор» у разі ненадання запитуваної інформації надати доступ на підприємство до робочого місця електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах незалежним від роботодавця представникам санітарної лабораторії для проведення в присутності працівника хронометражу (фотографії) та проведення розрахунку напруженості та тяжкості праці робочого місця ОСОБА_1 , який працював на 4 габариті ділянки УТТ, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вони є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам пункту 1.9 Порядку № 614.
 
Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову. 
 
Колегія суддів не бере до уваги доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд апеляційної інстанції в своїй постанові неправомірно посилався на Порядок № 1232, який 01 липня 2019 року втратив чинність, з таких підстав.
 
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
 
Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
 
Отже, Порядок № 1232 на час виникнення спірних правовідносин був чинним.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження                    № 14-446цс18)).
 
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд касаційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
 
За викладених обставин постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова

                                                                                                                  Г. В. Коломієць

                                                                                                                  Р. А. Лідовець

                                                                                                                   Ю. В. Черняк