Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 135/711/21
провадження № 51-3539 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230040003337, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі – КК), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4             ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_13   вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, з Ладижинського міського суду Вінницької області до Самарського районного суду м. Дніпропетровська,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 ,                   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,                      ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з Ладижинського міського суду Вінницької області до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014230040003337, надійшов до Ладижинського міського суду Вінницької області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки останнє за часом з більш тяжких та однакових за тяжкістю кримінальних правопорушень вчинено за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Разом з цим захисник вказує на наявність виняткових підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, а саме проживання більшості свідків та потерпілих на території Дніпропетровської та Запорізької областей, мешкання п`яти обвинувачених у Запорізькій області, а тому, на думку захисника, з метою забезпечення оперативності та ефективності судового розгляду є необхідність направлення обвинувального акту до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки він є більш територіально наближеним до місця проживання більшості потерпілих, свідків та обвинувачених ніж Ладижинський міський суд Вінницької області.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло. 
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши надані касаційному суду матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню              з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПКкримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. 
Також зазначеною нормою передбачено, що до початку судового розгляду                               у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення                                                                                            оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано  на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з наданих матеріалів, до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12014230040003337, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,                 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,                      ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №12014230040003337, останнє за часом більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене                            ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), дійсно було вчинено обвинуваченими у складі організованої групи                                   23 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Доводи захисника ОСОБА_4 про наявність виняткових випадків, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, колегія суддів Касаційного кримінального суду вважає необґрунтованими. Зі змісту обвинувального акту та письмової інформації, наданої Ладижинським міським судом Вінницької області, дійсно вбачається, що жоден обвинувачений, потерпілий та свідок не проживає на території Вінницької області, проте цими ж матеріалами спростовується твердження захисника про проживання більшості потерпілих та свідків на території Дніпропетровської області. Окрім того, доводи захисника ОСОБА_4 про проживання більшості потерпілих та свідків, а також обвинувачених на території Запорізької області, як на підставу для передачі обвинувального акту до Самарського районного суду м. Дніпропетровська є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на положення ст. 34 КПК. 
Таким чином, викладені у клопотанні обставини не можуть вважатися тим винятковим випадком у значенні ч. 1 ст. 34 КПК, що дає підставу для відступу від принципу вирішення справи судом, визначеним на підставі закону.
Виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК України та з огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити клопотання захисника та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженню №12014230040003337 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого                     ОСОБА_5 , задовольнити частково. 
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12014230040003337, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255,               ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,                   ОСОБА_9 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4              ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_13   вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, направити з Ладижинського міського суду Вінницької області до Самарського районного суду               м. Дніпропетровська.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                           ОСОБА_3