ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  127/24523/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Калітінського М.Ю., 

представників учасників справи: 
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Харківської області
у складі судді Смірнова О.В.
від 02.11.2020

та постанову Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Пелипенко Н.М., Барбашова С.В., Пушай В.І.
від 06.04.2021

за позовом   ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наз-Оле"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача -  ОСОБА_2 
про визнання недійсним рішення загальних зборів, стягнення коштів, поновлення на роботі та визнання незаконним звільнення,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог.
1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наз-Оле" (далі - Відповідач, ТОВ "Наз-Оле"), в якій просив визнати незаконним його звільнення з посади директора товариства, поновити його на цій посаді з дня незаконного звільнення та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі. 
2. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2019 у справі №127/24523/17 позов задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Наз-Оле" та поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Наз-Оле" з дня незаконного звільнення - 23.12.2016. Стягнуто з ТОВ "Наз-Оле" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2016 по 08.01.2019 в сумі 450789,04 грн.
3. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.05.2019 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2019 у справі № 127/24523/17 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою Верховного Суду від 25.03.2020 рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 127/24523/17 скасовано, провадження закрито у зв`язку з тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно визначили предметну юрисдикцію спору, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, оскільки справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
5. На підставі постанови Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 127/24523/17 ухвалою Верховного Суду від 28.04.2020 за заявою Позивача - ОСОБА_1 справу № 127/24523/17 передано для розгляду до Господарського суду Харківської області в порядку ч. 1 ст. 24, чч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.
6. В процесі розгляду справи Господарським судом Харківської області Позивач подав уточнену позовну заяву від 17.07.2020 за вх. № 16433, в якій просив: - визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Наз-Оле", оформлене протоколом загальних зборів учасників від 23.12.2016; - визнати незаконним звільнення   ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Наз-Оле"; - поновити   ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Наз-Оле" з дня незаконного звільнення 23.12.2016; -стягнути з ТОВ "Наз-Оле" на користь   ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.12.2016 по 08.01.2019 в розмірі 450 789,04 грн, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду.
7. Позовні вимоги обґрунтовує порушенням процедури скликання загальних зборів щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Наз-Оле" за угодою сторін, оскільки він не підписував заяву про звільнення, не був запрошений на загальні збори від 23.12.2016 і не брав участі в їх проведенні та не був ознайомлений з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Наз-Оле" від 23.12.2016. Зазначає, що наданий Відповідачем до матеріалів справи наказ № 490000000075 від 23.12.2016 про припинення трудового договору (контракту) не містить його підпису.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції 
8. Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.11.2020, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 в позові відмовлено повністю.
9. Зазначені рішення мотивовано тим, що Позивач перебував на посаді директора ТОВ "Наз-Оле", тобто входив до виконавчого органу товариства, але ніколи не був його учасником (засновником). Загальні збори учасників ТОВ "Наз-Оле", як вищий орган управління товариством, наділені правом припинити повноваження директора, як виконавчого органу товариства, у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому визначена частиною третьою статті 99 ЦК України можливість припинити повноваження члена виконавчого органу в будь-який час не передбачає необхідності з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів. Враховуючи викладене, суди дійшли висновків, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "НАЗ-ОЛЕ" від 23.12.2016 про припинення повноважень Позивача, як директора ТОВ "Наз-Оле" було прийняте у відповідності до Статуту ТОВ "Наз-Оле"  та вимог чинного законодавства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи 
10. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив Суд скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким в позові відмовити. 
11. В обґрунтування касаційної скарги Позивач зазначає про необхідність відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №922/2277/19 та №922/333/19.
12. Відповідач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволені касаційної скарги та рішення судів першої і апеляційної інстанцій залишити без змін.
13. Третя особа в установлений законом строк відзив на позов не надала
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій 
14.  Позивач -   ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ "Наз-Оле" з 27.04.2016 по 23.12.2016.
15. На посаду директора ТОВ "Наз-Оле"   ОСОБА_1 був призначений на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Наз-Оле" від 22.04.2016, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Наз-Оле" від 22.04.2016.
16. ОСОБА_1 ніколи не був учасником (засновником) ТОВ "Наз-Оле".
17. Згідно з та п. 5 ст. 1 та пп. 7.1.4 п. 7 ст. 7 Статуту ТОВ "Наз-Оле", в редакції станом на 28.04.2015, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, єдиним учасником ТОВ "Наз-Оле" є Компанія "ХАЙ СТАР ГЛОБАЛ ГРУП ЛТД." з часткою в статутному капіталі товариства 46000,00 грн, що відповідає 100,00 відсоткам.
18. У відповідності до ст. 5 Статуту ТОВ "Наз-Оле" загальні збори учасників є Вищим органом управління Товариства, а директор - Виконавчим органом.  
19. Згідно з пунктом п. 5.1 зазначеного Статуту Загальні збори Учасників складаються з Учасників або призначених ними представників. Якщо товариство складається з одного учасника, рішення з питань, що відносяться до компетенції загальних зборів учасників товариства, ухвалюються єдиним учасником товариства одноосібно й оформлюються письмово. Збори вважаються правомочними, якщо на їх засіданні присутні Учасники (представники Учасників), що мають в своєму розпорядженні в сукупності більш ніж 60% голосів.
20. Утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства належить до виключної компетенції Загальних зборів Учасників (п. 5.13 Статуту).
21. Відповідно до п. 5.2 Статуту при призначенні директора на посаду з ним може укладатися контракт, в якому визначаються умови найму, права, обов`язки, відповідальність директора перед Зборами, умови його матеріального забезпечення та звільнення з посади з урахуванням гарантій, передбачених контрактом та чинним законодавством.
22. З директором ОСОБА_1 не укладався контракт щодо умов найму, прав, обов`язків та звільнення з посади директора.
23. Питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора було розглянуте Загальними зборами учасників ТОВ "НАЗ-ОЛЕ" від 23.12.2016, якими ухвалено рішення про звільнення Позивача з посади директора з 23.12.2016 та призначення директором   ОСОБА_2 (далі- Третя особа) з 26.12.2016.
24. На вищевказаних Загальних зборох учасників ТОВ "Наз-Оле" від 23.12.2016, був присутній єдиний учасник товариства - Компанія "ХАЙ СТАР ГЛОБАЛ ГРУП ЛТД.", що володіє часткою в статутному капіталі товариства 46000,00 грн, що  відповідає 100,00 відсоткам, в особі Омелюк Анни Василівни , яка діє на підставі довіреності від 17.03.2016.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
25. Цивільний кодекс України 
Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом
1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. …
Стаття 97. Управління товариством
1. Управління товариством здійснюють його органи.
2. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 98. Загальні збори учасників товариства
1. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.
2. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.
Стаття 99. Виконавчий орган товариства
1. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.
2. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.
3. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
26. Господарський кодекс України 
Стаття 167. Зміст корпоративних прав та корпоративних відносин
1. Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. …
27. Господарський процесуальний кодекс України
Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції
1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 
28.   Суд зазначає, що відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 27.03.2018 у справі №910/17999/16, від 25.04.2018 у справі №925/3/17, від 16.05.2018 у справі №910/24257/16, подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
29. Водночас під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19,  пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц).
30. Посилання Позивача у касаційній скарзі на те, що необхідно відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №922/2277/19 та №922/333/19, Суд вважає безпідставними з огляду на наступне:
- у справі №922/2277/19 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду досліджувалось питання правомірності проведення загальних зборів товариства з підстав їх проведення за участю осіб, які не мали необхідної кількості голосів для голосування та прийняття рішень на цих зборах, оскільки два учасники товариства відчужили частину своєї частки у статутному капіталі товариства на користь інших осіб відповідно до договору дарування, відтак на момент проведення зборів втратили як право власності на частку у статутному капіталі товариства так і корпоративні права на участь в управлінні товариством; 
- у справі №922/333/19 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду також досліджувалось питання правомірності проведення загальних зборів товариства з підстав їх проведення за участю осіб, які не мали необхідної кількості голосів для голосування та прийняття рішень на цих зборах, оскільки два учасники товариства відчужили частину своєї частки у статутному капіталі товариства на користь інших осіб відповідно до договору дарування, відтак на момент проведення зборів втратили як право власності на частку у статутному капіталі товариства так і корпоративні права на участь в управлінні товариством.
31. Отже, наведені Позивачем у касаційній скарзі постанови Верховного Суду прийнято за іншого матеріально-правового або процесуально-правового регулювання спірних правовідносин, а також іншого предмета або підстав заявлених позовних вимог та іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у ній доказів), ніж у справі, яка розглядається. 
32. Тобто, спірні правовідносини у зазначеній справі та у справах №922/2277/19 та №922/333/19, що розглядались Верховним Судом України, є очевидно неподібними. 
33. З урахуванням викладеного та неподібності спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що в межах цієї справи відсутні правові підстави для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 11.08.2020 у справі №922/2277/19 та №922/333/19.
34. Крім того, Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
35. За змістом абзацу третього пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків за юридичною природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків є не у приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання норм трудового права. Реалізація корпоративних прав на участь в управлінні товариством шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління. Такі рішення уповноваженого на це органу треба розглядати не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (абзац четвертий пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010).
36. «Усунення» відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин в учасників товариства має бути можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень (абзац п`ятий пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010).
37.  Зважаючи на це, зміст частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення (абзац шостий пункту 3.2 мотивувальної частини, абзац перший пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010).
38. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 КЗпП України (абзац сьомий пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010). Усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов`язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 ЦК України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 КЗпП України (абзац другий пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010).
39. Отже, припинення повноважень члена виконавчого органу чи його тимчасове відсторонення від виконання повноважень відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є діями уповноваженого органу відповідного підприємства, необхідними для оперативного реагування на певні діяння такого члена й унеможливлення здійснення ним повноважень з управління цим підприємством (аналогічні висновки, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц, від 8 листопада 2019 року у справі № 667/1/16, від 16 жовтня 2019 року у справі № 752/10984/14-ц, від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18, від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17).
40. З огляду на те, що Позивач визначив предметом позову саме визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників ТОВ "Наз-Оле" від 23.12.2016, а інші позовні вимоги про визнання незаконним його звільнення з посади директора, поновлення на посаді директора та стягнення з ТОВ "Наз-Оле" на його користь  середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 450 789,04 грн є похідними вимогами від вимоги про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників, суди попередніх інстанцій правомірно відмовили Позивачу в задоволенні позовних вимог на підставі статті 99 ЦК України, яка передбачає можливість компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.
41. Враховуючи все вищевикладене, рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції слід залишити без змін.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, Скаржник не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
43. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.
44. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.
Судові витрати
45. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 у справі №127/24523/17, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                               Г. Вронська

Судді                                                                                                          С. Бакуліна

                                                                                                                   Н. Губенко