ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Номер справи 766/1303/19                  Головуючий в І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/819/1160/21                         Доповідач Орловська Н.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі: 
головуючого Орловської Н.В.
суддів:                 Кутурланової О.В.
Майданіка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Риженко Денис Олегович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12 000 грн. щомісяця та на утримання дружини у розмірі 4 000 грн щомісяця.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. 
Відповідач від обов`язку утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює третім помічником механіка на іноземному судні. Крім того, відповідач має у користуванні легковий автомобіль «HONDA ACCORD», 2011 року випуску, який 20.10.2018 р. зняв з обліку і зареєстрував на свого родича. За позицією позивача, ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 12 000 грн., що дасть змогу утримувати доньку на належному матеріальному рівні. Аліменти на своє утримання позивач визначила у розмірі 4 000 грн., що є нижчим від законодавчо встановленого рівня мінімальної заробітної плати. 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, із застосуванням щомісячної індексації для перерахунку суми в залежності від офіційного індексу інфляції, починаючи з 22 січня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 січня 2019 року та до досягнення донькою ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні решти вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а саме 12 000 грн на дитину та 4 000 грн на дружину. З урахуванням розміру добровільно сплачених відповідачем аліментів суд дійшов висновку, що відповідач мав та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 у розмірі 5 000 грн. щомісячно, а на утримання позивачки – 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому суд вважав, що запропонований відповідачем мінімальний гарантований розмір аліментів не відповідатиме належному рівню життя дитини, достатньому для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Риженко Денис Олегович, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року, збільшивши розмір стягнутих з відповідача на утримання дитини аліментів до 12 000 грн щомісячно, а на утримання дружини до 4 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення помилково дійшов висновку про недоведеність розміру заробітку відповідача. Так, за наявності факту ухилення відповідача від надання доказів, а саме копії закордонного паспорта, паспорту моряка та послужної книжки, суд мав би встановити ті обставини, для з`ясування яких вони витребовувалося, а саме встановити перебування ОСОБА_2 у рейсах та розмір отримуваних ним доходів. Крім того, судом не взято до уваги обставини щодо численних виїздів відповідача за межі України, а також надану АТ «ОТП Банк» інформацію щодо надходження на рахунок матері відповідача грошових коштів у розмірі 5726,68 фунтів стерлінгів, що за курсом НБУ становить близько 195 000 грн. Виходячи з викладеного суд мав встановити, що місячний дохід відповідача становить близько 33 000 грн (195 000 грн / 6 місяців). Також апелянт вважає необґрунтованим критичну оцінку судом наданих позивачем доказів на підтвердження розміру здійснюваних нею витрат на дитину, оскільки надані до суду першої інстанції квитанції свідчать про необхідність та обґрунтованість таких витрат. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Фінкевич Володимир Григорович, доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31.03.2021 р. без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що твердження позивача про працевлаштування ОСОБА_2 моряком на іноземному судні є припущенням та не підтверджено належними доказами. Крім того, позивачем не доведено платоспроможність відповідача для сплати аліментів у зазначеному ОСОБА_1 розмірі. Додатково зазначає, що відповідач є відповідальним батьком, протягом двох років ним у добровільному порядку надано матеріальної допомоги на утримання доньки більше ніж 100 000 грн.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.
ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  з 31.12.2015 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року розірвано. (т.1, а.с.6)
Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донькаОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 658 від 06.07.2016 р. (т.1, а. с. 7).
Після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_5 проживає з матір`ю, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою №1 від 18.01.2019 р., виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Патона 25» (т.1, а.с.8).
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).
Згідно копій квитанцій, що містяться в матеріалах справи, за період з січня по серпень 2019 року відповідачем на ім`я ОСОБА_7 було здійснено грошові перекази в рахунок сплати аліментів на загальну суму 21500,00 грн (т.1. а.с. 45,46, 93-98).
Відповідно до квитанцій №11BF2A1683 та № №11BF2A1687 від 03.09.2019 року ОСОБА_2 було перераховано кошти на рахунок НВК "Школа гуманитарного труда" на суму 3600,00 грн. в рахунок плати за навчання за вересень 2019 року за ОСОБА_5 та у сумі 3600,00 грн. в рахунок плати за навчання за жовтень 2019 року за ОСОБА_5 (т.1, а.с.100).
13 червня 2019 року ОСОБА_2 здійснено оплату в сумі 9000,00 грн на рахунок НВК "Школа гуманітарної праці" ХОР, у призначені платежу зазначено - благодійний внесок від ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (т.1, а.с.99).
03 вересня 2020 р. за квитанцією №1-438К ОСОБА_2 сплачено 3600,00 гр. за додаткові освітні послуги за вересень 2020 р. ОСОБА_5 , 26.06.2020 р. сплачено 5500,00 грн. за додаткові освітні послуги за літо клас "М" ОСОБА_5 (т.1, а.с.214).
Згідно квитанцій №13860774 від 19.02.2019 р. на суму 1000,00 грн., від 05.03.2019 р. на суму 2000,00 грн., №21500353 від 15.03.2019 р. на суму 2000,00 грн., від 02.04.2019 р. - 1000,00 грн., №27207616 від 02.04.2019 р. - 1500,00 грн., від 11.04.2019 р. - 1000,00 грн., №3000029362 від 02.05.2019 р. - 2500,00 грн., №45654809 від 03.06.2019 р. - 2000,00 грн., №3000029362 від 01.07.2019 р. - 2500,00 грн., №65438747 від 06.08.2019 р. - 2500,00 грн., від 11.10.2019 р. - 1500,00 грн., №93466085 від 04.11.2019 р. 2000,00 грн., №11D601671 від 11.10.2019 р. - 3600,00 грн., №1-1592К від 04.11.2019 р. - 3600,00 грн., від 28.11.2019 р. - 2400,00 грн., від 28.11.2019 р. - 3600,00 грн., від 16.01.2020 р. - 2500,00 грн., від 04.02.2020 р. - 2500,00 грн., від 17.03.2020 р. - 3000,00 грн., від 29.04.2020 р. - 2500,00 грн., від 17.06.2020 р. - 2400,00 грн.. №ПН624 від 09.04.2020 р. - 3600,00 грн., №ПН452 від 11.06.2020 р. - 3600,00 грн., від 18.06.2020 р. - 3600,00 грн., №55135104 від 06.07.2020 р. - 2300,00 грн., №66200981 від 11.08.2020 р. - 2400,00 грн., №101527514 від 15.12.2020 р. - 3600,00 грн., від 04.01.2021 р. - 3600,00 грн., №7032986 від 01.02.2021 р. - 3600,00 грн., №9747681 від 10.02.2021 р. - 4000,00 грн., ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів перераховано на рахунок ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 75 900 грн. (т.1, а.с. 93-98, 116-117, 128-129, 176-177, 204-209, 213, т.1, а.с. 28-32).
Вказані докази у їх сукупності свідчать, що відповідач в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , але між сторонами існує спір про їх розмір.
Обґрунтовуючи позовні вимоги та наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 12 000 грн щомісячно позивач посилається на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 працює третім помічником механіка на іноземному судні, і його середньомісячний дохід складає близько 33 000 грн. 
На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду першої інстанції, серед іншого: копію диплома механіка третього розряду, виданого ОСОБА_2 ; копію посвідчення та паспорту моряка; повідомлення НТ «Балтик Груп Интернешнл – Петербург» про приєднання ОСОБА_2 з 01.04.2019 р. до судна Ulisse, тривалість контракту 5 тижнів, заробітна плата 150 фунтів стерлінгів, з підписом ОСОБА_2 про згоду на вищевказані умови від 18.02.2019 р.; реквізити для переказів в іноземній валюті на ім`я ОСОБА_3 на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» у валюті «фунти стерлінгів». (т.1, а.с.11-19, 103, 104)
На виконання ухвали суду від 11.03.2020 р. (т.1, а.с.173) Акціонерним товариством «ОТП Банк» надано виписку по рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , згідно якої у період з 18.02.2019 по 06.08.2019 р. надійшли кошти в загальній сумі 5726,68 фунтів стерлінгів, що еквівалентно 196852,90 грн. 
Крім того, згідно наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України довідок №0.184-9170/0/15-20 від 19.03.2020р., №0.184-25579/0/15-20 від 24.09.2020р. та №91-10540/0/15-21 від 23.03.2021р.
ОСОБА_2 перетинав державний кордон України у напрямку «виїзд»: 16.04.2019 р., 18.06.2019 р., 09.09.2019р., 01.12.2019р., 11.02.2020р., 09.05.2020 р., 07.07.2020 р., 16.09.2020р., 04.01.2021р., 09.01.2021р., 14.02.2021р., а також у напрямку «в`їзд»: 23.05.2019 р., 03.08.2019р., 08.10.2019р., 16.01.2020р., 12.02.2020р., 08.06.2020р., 05.08.2020р., 06.11.2020 р., 05.01.2021р., 27.01.2021р. (т.1, а.с.186, 230, т.2, а.с.74)
З метою з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2019 р. витребувано у ОСОБА_2 закордонний паспорт, паспорт моряка та послужну книжку. (т.1, а.с.84)
Копія вказаної ухвали вручена представникові відповідача адвокату Фінкевичу В.Г., проте залишилася невиконаною відповідачем.
За приписами ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.
Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази на підтвердження регулярного перетинання ОСОБА_2 державного кордону України, а також з огляду на ухилення відповідача від надання витребуваних судом доказів, апеляційний суд вважає за можливе визнати доведеною обставину щодо працевлаштування ОСОБА_2 на іноземних судах та отримання ним доходу у розмірі близько 33 000 грн на місяць. (196852,90 грн. / 6 місяців = 32808,82 грн)
Заперечуючи факт такого працевлаштування та отримання доходу у визначеному розмірі відповідач зазначає, що з січня 2019 року перебуває на обліку у Херсонському міському центрі занятості як безробітній, на підтвердження чого надав довідку №2120/02/254/19 від 21.01.2019 р, видану Херсонським міським центром зайнятості. (т.1, а.с.42)
Крім того, відповідачем надано лист Херсонського міського центру зайнятості від 13.02.2019 р. №2120/06/646/19, згідно якого ОСОБА_2 відвідав спеціаліста з питань зайнятості 14.01.2019 р., 17.01.2019р., 21.01.2019 р., 05.02.2019 р. (т.1, а.с.44)
Проте, суд критично оцінює надані відповідачем докази, оскільки перебування ОСОБА_2 на обліку у Херсонському міському центру зайнятості та останнє його відвідування 05.02.2019 р. не спростовує встановлених вище судом обставин щодо працевлаштування відповідача на іноземному судні з 01.04.2019р.
Будь-яких інших доказів на спростовування встановлених судом обставин відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не надано. 
Оскільки визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд не врахував наявність зазначених вище обставин, тому колегія суддів вважає за необхідне з підстав, визначених ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн до 7000 грн щомісячно, що відповідатиме належному рівню її життя, достатньому для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Щодо вимоги про стягнення аліментів на дружину в сумі 4 000 грн щомісячно, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи положення статті 84 СК України щодо права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання дружини, не довів наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1500 грн щомісячно.
При цьому, суд вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дитину у розмірі 12 000 грн. та на своє утримання 4000,00 грн., а тому її вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1152,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Риженко Денис Олегович, задовольнити частково. 
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2021 року змінити, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5000,00 грн. до 7000,00 грн. щомісячно.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.)
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                ________________                        Н.В.Орловська

Судді:                                        ________________                        О.В.Кутурланова

                                       ________________                        В.В.Майданік