Справа № 161/7745/14-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/683/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
30 серпня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника стягувача Місюри І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» про заміну боржника у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2021 року,
                                            В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд із зазначеною заявою.
Покликалось на те, що 14 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та АТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 3927, відповідно до умов якого, АТ «Ощадбанк» надав ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 350000 грн зі сплатою 17,5 % річних з терміном повернення до 13 квітня 2018 року.
В цей же день, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. за № 982, де предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором  рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки – квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності майновому поручителю ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед АТ «Ощадбанк» в сумі 813498 грн 55 коп. шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
На підставі цього рішення суду, виданий виконавчий лист № 161/7745/14-ц, який був скерований для виконання.
Крім того банк вказував, що 15 червня 2018 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Біловою В.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника – ОСОБА_1 . Підставою для прийняття даної постанови стала відповідь Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 02 червня 2018 року за № 2146/02-5.06-125, про смерть ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після отримання інформації про смерть майнового поручителя ОСОБА_1 стягувачем АТ «Ощадбанк» 20 червня 2018 року було направлено до Першої Луцької державної нотаріальної контори заяву (претензію), як кредитора, з грошовими вимогами до можливих спадкоємців ОСОБА_1 . Враховуючи відсутність будь-якої інформації про факт прийняття спадщини, можливе коло спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , та враховуючи відсутність будь-яких повідомлень зі сторони самих спадкоємців про прийняття спадщини, банк 05 серпня 2019 року звертався до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про визнання спадщини померлого ОСОБА_1 відумерлою.
Під час розгляду даної справи було встановлено, що спадщину після смерті боржника ОСОБА_1 прийняла його дочка ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_2 , приймаючи спадщину, у яку увійшла квартира АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк», то до неї перейшов й обов`язок, встановлений рішенням суду, що набрало законної сили, про звернення стягнення на іпотечне майно.
З огляду на зазначене АТ «Ощадбанк», просило суд замінити боржника у виконавчому листі, виданому Луцьким міськрайонним судом Волинської області 23 жовтня 2014 у справі № 161/7745/14-ц, так як рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким визначено борг ОСОБА_4 перед АТ «Ощадбанк» в загальній сумі 813498 грн 55 коп. залишилось невиконаним, а виконавче провадження закінчене у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2021 року заяву банку задоволено. Постановлено замінити боржника у виконавчому листі, виданому Луцьким міськрайонним судом Волинської області 23.10.2014 у справі № 161/7745/14-ц, а саме - боржника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 у справі № 161/7745/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник скаржника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви банку.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді заяви банку не з`ясував і не дослідив всі обставини справи, не врахував співрозмірності вимог щодо вартості іпотечного майна, зазначеного у договорі, із реальною ринковою вартістю такого майна та розміром вимог кредитодавця, здійснив розгляд вказаної справи за відсутності боржника.
У відзиві на апеляційну скаргу банк, вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та такою, що цілком відповідає встановленим судом обставинам, просив залишити її без змін та відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Задовольняючи заяву банку про заміну боржника у виконавчому листі, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідно із вимогами чинного законодавства до ОСОБА_2 , як спадкоємця померлого власника нерухомого майна -предмета іпотеки, перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки, укладеним 14 квітня 2008 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні, відкритому з виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що 14 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та АТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 3927, відповідно до умов якого, АТ «Ощадбанк» надав кредитні кошти у розмірі 350000 грн зі сплатою 17,5 % річних з терміном повернення до 13 квітня 2018 року.
14 квітня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3927, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. за № 982, де предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .
29 вересня 2014 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, із-за неналежного виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за кредитним договором, було звернуто стягнення на предмет іпотеки – квартиру АДРЕСА_1 , яка належиала на праві власності майновому поручителю ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 3927 від 14 ктвіня 2008 в сумі 813498 грн 55 коп. шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
23 жовтня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підставі даного рішення видано виконавчий лист.
Частиною першою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.
Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно.
Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від              3 лютого 2016 року у справі № 6-2026цс16.
Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.
Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до вимог частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
За змістом частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»  у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.
Із матеріалів справи також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник – іпотекодавець ОСОБА_1 помер (а.с. 112).
З матеріалів спадкової справи № 279/2018, заведеної після смерті померлого ОСОБА_1 , вбачається, що 15 червня 2018 від дружини спадкодавця ОСОБА_5 надійшла заява про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка за законом, а 09 липня 2018 донька спадкодавця ОСОБА_2 подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.
Отже, наведене свідчить, що ОСОБА_2 , не отримавши свідоцтво про право власності на спадщину, до якої належить і квартира АДРЕСА_1 , фактично вважається такою, що прийняла спадщину, а отже набула право на спадщину з моменту її відкриття.
Таким чином, зважаючи на викладене та з урахуванням наведених вище положень законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій у цій справі дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до вимог чинного законодавства до спадкоємця ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали померлому спадкодавцю ОСОБА_1 на момент укладення цього договору, у тому числі права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім того, колегія суддів вважає, що посилання представника ОСОБА_2 адвоката Лавренчука О. В. в апеляційній скарзі, як на підставу скасування оскаржуваної ухвали, а саме на розгляд справи у його відсутності, є безпідставними по тій причині, що як вбачається з матеріалів справи розгляд справи тричі відкладався судом першої інстанції саме із-за його неявки в судові засідання та з урахуванням його клопотань про це.
Отже, оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду.
Таким чином, ураховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367-368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                                У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді