ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2021 р.	Справа № 480/6955/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Мироненко А.А.
представник відповідача - Михно В.О.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 05.03.21 по справі № 480/6955/20
за позовом   ОСОБА_1      
до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області третя особа           Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області ( далі – ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл., відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 29.07.2020 № 63 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1     за порушення    Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»     від 18.05.2017 № 2042-VIII ( далі – Закон № 2042) у розмірі 28 338,00 грн. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову від 29.07.2020 №63 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення Закону №2042 у розмірі 28338,00 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи просило скасувати оскаржуване    судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем отримано копію направлення на проведення перевірки, із зазначенням переліку питань щодо потужності приміщення, та допущено представників контролюючого органу до її проведення без жодних заперечень щодо належності товару чи нежитлового приміщення протягом її проведення. Вказав, що під час проведення перевірки 16.06.2020 та намагання вручити акт позивачу – 18.06.2020, він нічого не зазначив про повернення такого приміщення. Крім того, факт належності нежитлового приміщення та здійснення там господарської діяльності позивачем до серпня 2020 року підтверджуються ухвалами та постановою Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 920/728/18. Вказав, що належність спірного нежитлового приміщення та наявних в ньому продуктів також підтверджується відеозаписом перевірки. Позивачем, як під час проведення перевірки, так і після неї акт приймання – передачі з оренди нежитлового приміщення від 16.0.62020 контролюючому органу не надавався, тоді як було надано договір оренди № 1 на нежитлове приміщення, яким навпаки підтверджено факт оренди такого приміщення. Посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.10.2020 у справі № 816/2932/15, у постанові від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18, у постанові від 29.05.2020 у справі №826/27811/15. Вказав, що висновок суду про недоведеність статусу ФОП ОСОБА_1 , як оператора ринку спростовується його допуском до перевірки складу ( потужності) за адресою: АДРЕСА_1 без жодних зауважень, а також визнання факту належності йому даного складу та здійснення обігу харчових продуктів, що підтверджується даними з відеозапису. Вказав, що під час здійснення перевірки ОСОБА_3 підтвердив, що здійснює обіг харчових продуктів без державної реєстрації потужностей ринку, у зв`язку з чим йому надано термін до 18.07.2020 для такої реєстрації відповідно до припису від 17.06.2020 № 24. Зауважив, що акт перевірки було направлено листом з повідомленням про вручення за заерєстрованою адресою та адресою потужності (№ 4002105899375, № 4002105895817), а протокол № 18 від 17.07.2020 та повідомлення від 17.07.2020 № 6124-02.2/20 про призначення розгляду справи на 29.07.2020, на виконання вимог ч.7, 10 ст.66 Закону № 2042, направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( № 4002105866887, 4002105866876), що свідчить про належне повідомлення позивача та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 822/2240/17, у поставові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19.Вказав, що ОСОБА_1 , допитаним у суду першої інстанції в якості свідка, надано пояснення, які не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим контролюючим органом до Сумського ВП ГУНП України у Сумській обл. подано повідомлення про кримінальне правопорушення згідно з ст. 384 КК України.  
11.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
11.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання задоволено та поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження у справі № 480/6955/20.
11.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
23.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.
30.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
19.07.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін. 
Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Колегія суддів, вислухавши суддю–доповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
12.06.2020 до ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. надійшла заява від споживача щодо підозри щодо невідповідності за вхідним № С-427.
15.06.2020 на підставі ч. 4 ст.18 Закону № 2042 прийнято наказ № 957-ОД та направлення в№ 4564- 02.2/20 для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо ФОП ОСОБА_1 .
У період з 16.06.2020 по 17.06.2020 на підставі вказаних документів ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. проведено позаплановий захід державного нагляду щодо ФОП ОСОБА_1 на території Кінно - спортивної школи за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 3433,6 м2 та належить на праві власності ОСОБА_2 , який використовує її для здачі в оренду, що підтверджується витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, та договором оренди на нежитлове приміщення №1 від 02.01.2020, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 орендується та фактично передано в оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 299м2.
17.06.2020 За результатами проведеного заходу державного нагляду ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл.  складено акт позапланового заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин № 52  (а.с.52-61),в якому зазначено про порушення з боку позивача вимог Закону  України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР ( далі – Закон № 771/97-ВР), а саме:
1. Потужність (склад харчових продуктів) не підтримується в чистому стані. На стінах, стелі наявне павутиння, пил, бруд. Підлога брудна в деяких місцях сліди мастильних матеріалів та наявні сліди коліс автотранспорту. Двері на одному з виходів відсутні, відповідно харчова продукція, яка зберігається в приміщенні складу не убезпечена від контакту із птахами, шкідниками, гризунами, брудом з вулиці та конюшні. Наявність бруду, пилу, павутиння, продуктів життєдіяльності гризунів, птахів призводить до мікробіологічного обсіменіння харчових продуктів, а вживання таких харчових продуктів контамінованих мікроорганізмами (патогенними, умовнопатогенними) веде до розладу функцій шлунково-кишкового тракту, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №771/97-ВР.
2. Склад захаращений брудними пустими коробками, ящиками, шафами, прилавками з магазину та різними речами, які не використовуються оператором ринку, дане захаращення унеможливлює проведення якісного, миття, чищення та/або дезінфекції потужності, як результат, це наявність бруду, пилу, павутиння, що не запобігає та не мінімізаціє будь-яке забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог. Наявність бруду, пилу, павутиння призводить до мікробіологічного обсіменіння харчових продуктів, а вживання таких харчових продуктів контамінованих мікроорганізмами (патогенними, умовнопатогенними) веде до розладу функцій шлунково- кишкового тракту, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону №771/97-ВР.
3. Потужність не має належної вентиляції, так як присутній специфічний запах від поряд розташованої конюшні, що вказує на відсутність фільтрів та системи вентиляції потоку повітря. Відсутність належної вентиляції може стати причиною, як мікробіологічного, так і механічного забруднення повітря в приміщенні складу де зберігаються харчові продукти. Забруднене повітря в приміщенні складу може стати причиною обсіменіння харчових продуктів патогенними, умовнопатогенними мікроорганізмами. Вживання контамінованих харчових продуктів веде до розладу функцій шлунково-кишкового тракту, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону №771/97-ВР.
4. Піддони на яких лежать харчові продукти брудні. Візки для перевезення харчових продуктів у неналежному стані, брудні, зі слідами іржі. Брудні піддони, брудні зі слідами іржі у неналежному стані візки для перевезення харчових продуктів призводить до мікробіологічного обсіменіння упаковки харчових продуктів, після придбання харчового продукту ймовірне обсіменніння рук споживача, при споживанні людина бере руками харчовий продукт і споживає, таким чином заносе хвороботворні мікроорганізми, це може призвести до кишково-шлункових захворювань, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону №771/97-ВР.
5. Харчові продукти не захищено на всіх стадіях обігу, так як не ведеться контроль температурних режимів та вологості. В приміщенні відсутні вимірювальні прилади, (термометр, гігрометр), не ведуться відповідні журнали. Було виявлено зберігання рибних консервів (5 банок) без дотримання відповідної температури зберігання: виробником зазначено від 0 °С до +15 °С, а температура в приміщенні при вимірюванні була 22 °С. Недотримання та відсутність контролю температурного режиму може призвести до утворення патогенних та умовнопатогенних бактерій на харчових продуктах тваринного походження, плісняви та до різних небезпечних захворювань у людини бактеріального походження, отруєнь, інтоксикацій, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людини. Отже, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п. 3 ч. 1 ст.49 Закону №771/97-ВР.
6. Результативна боротьба з гризунами і шкідниками не ведеться, так як було виявлено екскременти гризунів та птахів. Відсутні пастки, схема розташування пасток. В наявності місця для проникнення гризунів (відсутні двері), та наявні місця для укриття та розмноження гризунів захаращення речами, які не використовуються оператором ринку. Наявність таких харчових продуктів, таких як кукурудзяні палички, хлоп`я, вермішель «Ролтон», печиво та ін., є поживним середовищем для життєдіяльності шкідників та гризунів. Гризуни здатні швидко розмножуватися і завдавати великої шкоди людині, адже хвороби, носіями яких є щури та миші, належать до небезпечних інфекційних захворювань. Вони можуть передаватися як від паразитів, що переносяться щурами та мишами так і через їх виділення. Найнебезпечніші захворювання, які поширюються гризунами, - це чума, енцефаліти, сказ, тиф, лептоспіроз, туляремія, токсоплазмоз, рекетсіози, геморагічна лихоманка та багато інших хвороб. Це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону №771/97-ВР.
7. Виявлено зберігання рибних консервів у кількості 5 одиниць без дотримання відповідної температури зберігання, а саме: виробником на маркуванні зазначено температуру зберігання від 0 до +15 °С, а температура в приміщенні при вимірюванні була зафіксована + 22 °С. Оператором ринку повідомлено, що не ведеться контроль температурного режиму, також відсутні в приміщенні вимірювальні прилади. Недотримання та відсутність контролю температурного режиму може призвести до утворення патогенних та умовнопатогенних бактерій на харчових продуктах тваринного походження, плісняви та до різних небезпечних захворювань у людини бактеріального походження, отруєнь, інтоксикацій, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людини. Продукти харчування стають небезпечними, якщо в них наявні хвороботворні мікроорганізми та продукти їх життєдіяльності - токсини. Хвороботворні мікроорганізми та продукти їх життєдіяльності, потрапляючи в організм із їжею людини, здатні викликати інфекційні захворювання і харчові отруєння. Це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, чим порушено п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону №771/97-ВР.
17.06.2020 ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. видано припис № 24 про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин. (а.с.66-67)
17.07.2020 ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл.на підставі вказаного складено протокол № 18 про порушення Закону № 2042. (а.с.68-74) 
29.07.2020, з урахуванням виявлених порушень гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, які були виявлені у позивача, зважаючи на складення протоколу про порушення від 17.07.2020 №18, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 65, ст. 66 Закону №2042, головним державним ветеринарним інспектором Сумської області ГУ Держпродспоживслужби у Сумській обл. винесено постанову № 63 щодо застосування до позивача штрафу у розмірі десяти мінімальних заробітних плат - 28 338 грн.
Не погодившись з даною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, що має наслідком визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 29.07.2020 №63.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон № 2042.
Згідно з ст. 2 Закону № 2042 законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", «Про ветеринарну медицину», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі – Закон № 877) державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначеному законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).
Частиною  7 ст. 2 Закону № 877 встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом №2042, виключно вимог частин 1, 4, 6 - 7 , абзацу 2 частини 10, частин 12 - 14 статті 4, частин 1 (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та 3 статті 6, частин 1 - 4 , 6, 8 - 10 статті 7, частин 1 та 2 статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.
Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону №877 встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
За приписами ч. 6 ст. 7 Закону №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону №2042 компетентний орган у сфері державного контролю вживає у межах своїх повноважень заходів для усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, а також для притягнення винних осіб до відповідальності, встановленої законом.
Статтею 11 Закону №877  передбачено, що суб`єкт господарювання під час проведення перевірки зобов`язаний надавати документи, пояснення зразки продукції, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю).
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону №2042 оператор ринку зобов`язаний надати під час проведення перевірки документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю.
Пунктом 1 ч.1 ст. 65 Закону № 2042 визначено, що оператори ринку несуть відповідальність, зокрема за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, якщо це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, що тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат.
За приписами ч.ч. 1-3, 7, 9-11, 14 ст.66 Закону № 2042 провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами - підприємцями цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин здійснюється відповідно до положень цієї статті.
Штраф за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин (далі - протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.
Протокол складається у двох примірниках та підписується особою, яка його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі, щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий - зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання) протокол надсилається за відповідною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
Справа розглядається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною посадовою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи відкладається, але не більше ніж на десять робочих днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин.
Час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
Справа може бути розглянута за відсутності особи, щодо якої складено протокол, якщо є відомості про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення штрафу;
2) про закриття справи.
Як встановлено судовим розглядом за наслідком виявлення порушень з боку позивача гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, зважаючи на складання протоколу про порушення №18 від 17.07.2020, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 65, ст. 66 Закону №2042 головним державним ветеринарним інспектором Сумської області винесено постанову від 29.07.2020 № 63 щодо застосування  до ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі десяти мінімальних заробітних плат - 28 338 грн.
Так, в ході перевірки контролюючим органом виявлено порушення позивачем вимог Закону №771/97-ВР, які викладено в акті перевірки від 17.06.2020 № 52, видано припис на їх усунення від 17.06.2020 №42, складено протокол № 18 про порушення  ФОП ОСОБА_1 Закону № 2042, законодавства про харчові продукти та направлено повідомлення від 17.07.2020 № 6124-02.2/20 про розгляд справи про порушення Закону № 2042, яким повідомлено, що розгляд справи за вказаним протоколом відбудеться 29.07.2020 о 10 год.30 хв. за адресою: вул.Гамалія, 25,м.Суми,40021.
Як вбачається з матеріалів справи від підпису та отримання акту від 17.06.2020 № 52 та припису від 17.06.2020 № 24 позивач відмовився, тому відповідачем дані документи було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується копією фіскального чеку ПН 215600426655 та копією зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 18.06.2020 № 4002105899375.
Одночасно позивачу листом від 18.06.2020 №4706-02.1/20 було запропоновано 17.07.2020 прибути повторно до ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. для вирішення питання щодо складення протоколу про порушення вимог Закону № 2042 у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.65 вказаного Закону, яке направлено рекомендованим поштовим повідомленням, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.06.2020 № 4002105899375 та вручено особисто - 20.07.2020 (згідно трекінгу відправлень з офіційного сайту Укрпошти).
Однак, на розгляд матеріалів позапланового заходу державного нагляду (контролю) 29.07.2020 позивач не з`явився, заперечень та документів на  їх спростування не надавав, у зв`язку з чим, за наслідком розгляду таких матеріалів, відповідно до п.1, ч.1 ст. 65, ст. 66 Закону №2042 головним державним інспектором Сумської обл. Лазоренко Є.А. винесено постанову про накладення штрафу за порушення вимог Закону № 2042, законодавства про харчові продукти та корми №63, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 28    338,00 грн.
З огляду на викладені вище правові норми та враховуючи те, що контролюючим органом дотримано визначену Законом № 2042 процедуру притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 , яким жодних належних та допустимих доказів на спростування виявлених порушень не надано, колегія суддів визнає постанову про накладення штрафу №63 від 29.07.2020 такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не довів правомірності прийнятої ним постанови вважає помилковим, а позовні вимоги про визнання її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, такими, що задоволенню не підлягають. 
Висновок суду першої інстанції про те, що ФОП ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки повідомлення про розгляд справи, призначеної на 29.07.2020 о 10 год.30хв. він отримав 04.08.2020, що позбавило йог оправа на захист шляхом участі у її розгляді, колегія суддів вважає помилковим з огляду на те, що  повідомлення від 17.07.2020 № 6124-02.2/20 про призначення розгляду справи на 29.07.2020, на виконання вимог ч.7, 10 ст.66 Закону № 2042 було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 (місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 відповідно до витягу з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.10.2020), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.06.2020 №4002105899375,  та відповідає вимогам ч.10 ст.66 Закону № 2042.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно трекінгу відправлень з офіційного веб-сайту Укрпошти, копія якого міститься в матеріалах справи, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.06.2020 №4002105899375 вручено особисто - 20.07.2020.
Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах перевірки відсутні докази того, що за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1  здійснює господарську діяльність, з огляду на підтвердження такого факту самим позивачем у матеріалах відеозапису перевірки, про що вірно зазначено апелянтом.
Висновок суду про недоведеність факту належності складу та харчових продуктів, які знаходились у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 також спростовується відеозаписом перевірки, який судом апеляційної інстанції визнається належним доказом, оскільки процес проведення заходу державного контролю фіксувався посадовою особою контролюючого органу засобом відеотехніки №G9110502180001, про що зазначено в акті від 17.06.2020 № 52.
Про припинення орендних правовідносин, які існували на підставі договору оренди від 02.10.2020 між ФОП ОСОБА_1 та  ФОП ОСОБА_2 щодо приміщення площею 299 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 як під час проведення перевірки, так і після неї нічого позивачем також повідомлено не було. Акт приймання – передачі з оренди нежитлового приміщення від 16.0.62020 контролюючому органу не надавався, тоді як було надано договір оренди № 1 на нежитлове приміщення, яким навпаки підтверджено факт оренди такого приміщення, про що слушно вказано відповідачем в доводах апеляційної скарги.
          Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року у справі №480/6955/20 скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  03.09.2020