Ухвала
Іменем України
 
11 серпня 2021року
м. Київ
 
справа № 369/12714/20
провадження № 61-13177ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйова Тетяна Анатоліївна, про визнання договору позики недійсним, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до                       ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйова Т. А., про визнання договору позики недійсним.
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Ухвала місцевого суду мотивована тим, що адвокат Хайнак Т. Л. не мав повноважень для подання позовної заяви від 24 вересня 2019 року в інтересах ОСОБА_2 до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року скасовано.
Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу місцевого суду, виходив з того, що представник позивача - адвокат веде судову справу від імені позивача, і як адвокат має право посвідчувати копії документів у справах і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема, на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання позовної заяви, тому позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка відповідно до цивільного процесуального законодавства має повноваження на ведення справи.
 
У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                      ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня                   2021 року, здана до поштового відділення зв`язку 04 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк  на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що копію постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року отримав                   13 липня 2021 року по електронній пошті, в підтвердження чого надає копію скріншоту електронної адреси з відповідною відміткою про дату отримання. 
 
Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення  або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2021 року. 
 
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року необхідно відмовити з огляду на наступне.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Апеляційний суд встановив, що позовну заяву вих. № 286/09-19 від                       24 вересня 2019 року від імені ОСОБА_2 підписано адвокатом                Хайнаком Т. Л., повноваження на підписання якої підтверджено ордером про надання правової допомоги від 24 вересня 2019 року, виданим на підставі договору про надання правової допомоги № 326/18 від 19 липня 2019 року.
 
Договір про надання правової допомоги № 326/18 від 19 липня 2019 року суду наданий не був.
 
Скасовуючи ухвалу місцевого суду про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, апеляційний суд виходив з положень частини четвертої статті 62 ЦПК України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
 
Таким чином, висновок апеляційного суду є обґрунтованим, оскільки ордер серії ЧН № 025309 № 326/18 від 24 вересня 2019 року підтверджує повноваження адвоката - Хайнака Т. Л. на представлення інтересів                  ОСОБА_2 у Києво-Святошинському районному суді Київської області.
 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
 
З огляду на те, що представник позивача адвокат веде судову справу від імені позивача, і як адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема, на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання позовної заяви.
 
Таким чином, повноваження адвоката можуть підтверджуватись і завіреною копією ордеру та без надання копії договору.
 
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 320/5420/18.
 
За таких обставин, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка відповідно до цивільного процесуального законодавства має повноваження на ведення справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду у порядку, визначеному пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що, залишення позову без розгляду порушує право позивача на справедливий розгляд справи судом.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від                        24 червня 2021 рокуслід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.
Керуючись частиною 390, частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйова Тетяна Анатоліївна про визнання договору позики недійсним відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко