ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2974/20                Головуючий суддя І інстанції Васильєва Н. М.
Провадження № 33/818/133/21        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПО С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
/ по справі про адміністративне правопорушення /

11 серпня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1  - адвоката Жовновача А.М. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Постановою встановлено, що 11 травня 2020 року о 21-10 год. в м. Харкові по пр. Любові Малої, буд. 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Boxerд.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає,  що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.
 Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не правильно встановлено дійсні обставини справи, не надано оцінку доводам позиції сторони захисту стосовно відсутності відеозапису події його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відсутність свідків в медичному закладі. Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваному судовому рішенні відсутні дані про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що доданий до матеріалів справи, а тому, вважає, що належних, достовірних та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення в матеріалах справи немає. Крім того посилається на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який        підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.         
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 239389 від 11.05.2020 року, в якому встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України (а.с.1);
- письмові поясненням свідка ОСОБА_2 від 11.05.2020 року, відповідно до яких водій автомобіля ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку у КЗОЗ ХОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, відмовився (а.с. 4);
- аналогічні письмові поясненням свідка ОСОБА_3 від 11.05.2020 року (а.с.4);
- рапорт інспектора УПП в Харківській області Молчанова Д. від 11.05.2020 року, з якого вбачається, що 11.05.2020 року о 21:10 за адресою: м. Харків, просп. Л. Малої, буд. 73 було зупинено автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР України, а саме: керування транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби. Було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП на водія ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Автомобіль залишився на місці зупинки транспортного засобу (а.с.5);
- відеозапис з місця події від 11.05.2020 року, відповідно до якого співробітник патрульної поліції в присутності двох понятих, запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. В подальшому, у КЗОЗ ХОНД останній відмовився від здачі сечі для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, про що самостійно повідомив поліцейського (ас.6).
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що 11 травня 2020 року о 21-10 год. в м. Харкові по пр. Любові Малої, буд. 73, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом Peugeot Boxerд.н.з.  НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків (арк. 1).
Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 11.05.2020 року водій автомобіля ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку у КЗОЗ ХОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, відмовився (а.с.4).
Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися до поштового відділення для отримання судової повістки (а.с. 69,70). 
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.
       Крім того, дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що безпосередньо після зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 розпочалася відео фіксація. Під час спілкування у ОСОБА_1 працівником поліції виявлено наявні ознаки алкогольного сп`яніння та йому запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер та в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». Крім того, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в КЗОЗ ХОНД. Разом з цим, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та попереджено ОСОБА_1 про те, що у лікаря-нарколога потрібно буде здати аналіз сечі. По приїзду до КЗОЗ ХОНД ОСОБА_1 лікар-нарколог надав ємність для відібрання сечі для аналізу. ОСОБА_1 замість здачі аналізів сходив в туалет, після чого повідомив поліцейських, що він не буде здавати сечу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не буде підписувати жодні документи. Після повторної відмови ОСОБА_1 здавати сечу для аналізу, поліцейський розцінив це як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 протягом всього часу сперечався з патрульними поліцейськими з приводу того, що вони не доведуть його провини у суді.
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався домовитися з працівниками поліції, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, щоб вони не складали на нього протокол про адміністративне правопорушення та пропонував їм грошову винагороду. 
Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на місці зупинки було два понятих та в медичному закладі було також два понятих, але вони не бачили як він керував транспортним засобом. Чого не пройшов огляд в медичному закладі не пам`ятає. Вважає дії працівників поліції незаконними і неправомірними, однак він їх дії чи бездіяльність до розгляду судом першої інстанції і до теперішнього часу в будь-який спосіб не оскаржував, з позовом в порядку КАС України не звертався, оскільки цим повинен був займатися його захисник, але він розірвав з ним угоду. 
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
       З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Поряд з цим, належить врахувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України. Апеляційний суд, на наявністю таких відомостей,вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до вимог ст. 10 КУпАП.
       Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваному судовому рішенні відсутні дані про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, спростовуються відомостями зафіксованими на відеозаписі, які містяться в матеріалах справи. З цих відомостей об`єктивно вбачається, що подія відбулася 11.05.2020 року, що відповідає відомостям протоколу про адміністративне правопорушення. Також на цьому відеозаписі зафіксовано спілкування з працівниками поліції саме ОСОБА_1 , так як він сам назвав їм своє прізвище та ім`я і саме так до нього зверталися працівники поліції, тому сумнівів щодо походження цього відеозапису у суду апеляційної інстанції не викликає.
       Доводи ОСОБА_1 про те що у медичному закладі були відсутні свідки апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП при огляді у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
       Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
       Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
       Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.
       З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
       Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що  ОСОБА_1 11 травня 2020 року о 21-10 год. в м. Харкові по пр. Любові Малої, буд. 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Boxerд.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
       Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
       Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
       Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Жовновача А.М.- залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      С.К. Шабельніков