ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9162/21	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/420/21 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Кметика В.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. 
       Згідно з даною постановою, водій ОСОБА_1 23 травня 2021 року о 14 год. 00 хв., в с.Чистилів по вул.Центральній Тернопільського району, Тернопільської області, керував транспортним засобом «HONDA DIO» без державної реєстрації, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі адвокат Кметик В.С. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.
       Вважає, що посилання судді, як на підставу доведеності його вини лише на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис та його пояснення на місці зупинки ТЗ не свідчить про доведеність адміністративного правопорушення відповідно до вимог КУпАП.
       Вказує, що пояснення свідка, яке міститься у матеріалах справи є неналежним та не допустимим доказом, оскільки не ідентифіковано особи та не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, яка надавала такі пояснення.
       Посилається на те, що суд не звернув увагу на те, що у протоколі не зазначено, на якому алкотестері “Драгер” ОСОБА_1 мав пройти огляд, а також суд залишив поза увагою той факт, що у протоколі інспектор поліції зазначив, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ в присутності двох свідків, одного з яких на місці події не було.
Зазначає, що огляд в медичному закладі проводиться лише після цього, як водій відмовляється пройти його на місці зупинки ТЗ. Такі факти в протоколі відсутні. 
Вказує, що в матеріалах даної справи знаходиться відеозапис, який проведений з перервами та підтверджує факт відсутності другого свідка на місці зупинки ТЗ.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 скутером Хонда.
Посилається на те, що інспектор поліції у разі достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зобов`язаний був відсторонити його від керування та тимчасово затримати ТЗ у випадках передбачених ст.265-2 КУпАП, що не було зроблено.
Вказує, що під час складання протоколу інспектор поліції не роз`яснив ОСОБА_1 прав та обов`язків, чим порушив вимоги Р-2 п.2 Наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року та ст.268 КУпАП.
Зазначає, що у протоколі, який знаходиться в матеріалах даної справи не міститься повних даних посадової особи, яка склала протокол, а саме не зазначено по батькові, а лише зазначено прізвище (Гараус) та ім`я ( ОСОБА_2 ).
Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови отримав 01.07.2021 року.
ОСОБА_1 та адвокат Кметик В.С. повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2021 року серії ДПР 18 № 466979 складеним поліцейським СРПП відділення поліції №11 (м.Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Гараусом В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 23 травня 2021 року о 14 год. 00 хв., в с.Чистилів по вул.Центральній Тернопільського району, Тернопільської області, транспортним засобом «HONDA DIO» без державної реєстрації, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився.
       Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, зокрема, ОСОБА_1 в порушення п.2.9 в, п.2.3 г, п.2.1 п.15.2 ПДР, керував т/з марки «Хонда Діо», без державної реєстрації, без мотошолома, при собі не мав посвідчення водія відповідної категорії, здійснив зупинку біля правого краю проїжджої частини, не зайняв при цьому крайнє положення. Окрім того, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 вказав, що йому зрозуміла причина зупинки.
Як стверджує відеозапис, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Драгер чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.
       Відповідно до пункту п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
       Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження від огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Оскільки поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора “Drager” та у медичному закладі, то присутність свідків при, в даному випадку, не є обов`язковою.
       Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписі із нагрудних камер поліцейських, останній визнав факт керування транспортним засобом, а тому доводи адвоката Кметика В.С. про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, є надуманими та не підтвердженими. 
Факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , який в протоколі вказав, що правопорушення визнає.
       Окрім того, в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАБ №044515 від 23.05.2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушень, передбачених ч.1,5,6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням ст.2 ст.36 КУпАП, а саме за те, що він 23.05.2021 року о 14.08 год. в с.Чистилів по вул.Центральній Тернопільського району, Тернопільської області, в порушення п.2.9 в, п.2.3 г, п.2.1 п.15.2 ПДР, керував т/з марки «Хонда Діо», без державної реєстрації, без мотошолома, при собі не мав посвідчення водія відповідної категорії, здійснив зупинку біля правого краю проїжджої частини, не зайняв при цьому крайнє положення.
Зазначена постанова підтверджує той факт, що ОСОБА_1 23 травня 2021 року о 14 год. 00 хв., в с.Чистилів по вул.Центральній Тернопільського району, Тернопільської області, керував транспортним засобом «HONDA DIO» без державної реєстрації та спростовує твердження адвоката про відсутність доказів керуванням ОСОБА_1 цим транспортним засобом 23.05.2021 року.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог ст.ст.256, 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення. 
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує його підпис у відповідній графі протоколу, а посилання на те, що його не відсторонили від керування, не впливає на відповідальність останнього.
Також водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколів чи після їх оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Щодо твердження про неналежність відеозаписів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки. 
       За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
Враховуючи, що апелянт отримав копію оскаржуваної постанови 01.07.2021 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
        На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
       Апеляційну скаргу адвоката Кметика В.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя