Ухвала
 
16 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 372/3444/20
провадження № 61-12111ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» 
(далі - ПАТ «Центренерго») звернулося до суду з позовом 
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року позов ПАТ «Центренерго» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» заборгованість 
за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 5 848,50 грн, 
з яких: заборгованість за спожиту теплову енергію - 5 311,35 грн; 
індекс інфляції - 373,07 грн; 3 % річних - 164,08 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 
ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, яка викладена російською мовою.
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник 
ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано заявнику надати касаційну скаргу, яка повинна бути викладена державною (українською) мовою; надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Копію ухвали суду касаційної інстанції від 02 серпня 2021 року направлено на адресу заявника ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримана 12 та 17 серпня 202й року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучені до матеріалів касаційного провадження.
У серпні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 02 серпня 2021 року надійшли матеріали на усунення недоліків, до яких долучена касаційна скарга, викладена державною (українською) мовою, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року 
в справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, 
що споживач звільняється від сплати судового збору як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту 
є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний аналіз зазначеного Закону та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 цього Закону, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.
Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.
Аналіз наведених норми закону дає підстави для висновку, що від сплати судового збору за подання позовів, апеляційної (касаційної) скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. 
Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Тобто, відповідачі при поданні касаційної скарги у спорах, що виникають з договірних правовідносин мають сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 
2011 року.
Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому порядку і розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 454 грн, 
за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». Отже, на підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору, та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            І. М. Фаловська