П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5126/19	
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання  провести перерахунок пенсії, -
В С Т А Н О В И В:
           15.03.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просив визнати протиправними дії пенсійного органу під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, які виразились в перерахунку пенсії заявника з 03.02.2021 року та в подальшій виплаті пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача  належним чином виконувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, а саме перераховувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від відповідних сум грошового забезпечення.
В обґрунтування вимог заяви, ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, яке набрало законної сили 17.12.2019 року, пенсійний орган окрім іншого зобов`язано провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 року  виходячи з відсоткового розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі  з урахуванням раніше виплачених сум. 
Заявник також зазначав, що при наступному перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, який також був здійснений на підставі судового рішення, але в іншій справі №420/9566/20, пенсійний орган повторно допустив порушення прав заявника, оскільки зменшив відсотковий розмір пенсії заявника з 83% до 70%, протиправно посилаючись на те, що відсотковий розмір пенсії  не був предметом спору в справі №420/9566/20. Заявник вважає такі дії пенсійного органу протиправними, оскільки спір щодо відсоткового розміру пенсії вже вирішений у справі №420/5126/19, та не має вирішуватись кожного разу, коли пенсійний орган буде вкотре зобов`язаний провести перерахунок пенсії  у зв`язку із зміною хоча б однієї з складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. На думку заявника повторне зменшення з 01.04.2019 року відсоткового розміру пенсії заявника з 83% до 70% є неналежним виконанням пенсійним органом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду 25.03.2021 року заява ОСОБА_1 задоволена частково:
- визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час виконання рішення суду від 14 листопада 2019 року у справі №420/5126/19, які полягають у продовженні зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, проведеного 03 лютого 2021 року, якими (діями) продовжено порушення права особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, на виплату пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення;
- встановлений судовий контроль за виконанням рішення суду від 14 листопада 2019 року у справі № 420/5126/19 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 420/5126/19 в 30-денний строк з дати набрання цією ухвалою законної сили, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій ухвалі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви   ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції протиправно не взяв до уваги той факт, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 420/5126/19 було виконане в повному обсязі та інформація про це була внесена до реєстру  судових рішень.
Також апелянт зазначає, що  рішення судів, якими органи Пенсійного фонду України зобов`язані здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених обов`язків, а тому виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються  до внесення змін норм законодавства, яким керувався суд при ухвалені рішення, або  до зміни умов пенсійного забезпечення.  Таким чином, оскільки 24.12.2020 року набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року в іншій справі №420/9566/20, яким установлені нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, то, на думку апелянта, перерахунок позивачу пенсії з 01.04.2019 року правомірно проведений виходячи з 70% від розміру грошового забезпечення, з урахуванням оновленої довідки УСБУ в Одеській області від 03.08.2020 року №44.
Зазначає апелянт і про те, що встановлення судового контролю шляхом зобов`язання  пенсійний орган подати звіт про виконання судового рішення є неможливим в цій справі, оскільки позивач скористався своїм правом подання виконавчого листа  до примусового виконання (ВП №60955792 від 11.01.2020 року).
          У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається необґрунтованість доводів апелянта, оскільки право на отримання пенсії в розмірі 83%  не зазнало змін, а ні після призначення пенсії, а ні після ухвалення рішення як у справі №420/5126/19, так і у справі №420/9566/20.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, яке набрало законної сили 17.12.2019 року, визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років до 70 % відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 05.01.2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги - 31 рік, у розмірі 83 % грошового забезпечення.
Також суд першої інстанції встановив протиправність зменшення відсоткового розміру пенсії під час її перерахунку 17.04.2018 року з 01.01.2018 року, з 83 % до 70% грошового забезпечення, оскільки перерахунок раніше призначеної пенсії, здійснюються у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому нормами вказаного закону не передбачена зміна відсоткового розміру пенсії відносно грошового забезпечення, який був встановлений пенсіонеру при призначені пенсії за вислугу років, зміні підлягають лише складові грошового забезпечення.
Таким чином, предметом спору в цій справі №420/5126/19, окрім іншого, було право позивача на отримання пенсії в розмірі 83% від грошового забезпечення, яке  підтверджено судовим рішенням від 14.11.2019 року, що набрало законної сили 17.12.2019 року, та є обов`язковим до виконання.
Відповідно до матеріалів справи 17.12.2019 року позивачу був проведений перерахунок пенсії відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, при цьому розмір пенсії у відсотковому відношенні до грошового забезпечення  становив 83% (а.с.  116-117).
Також, відповідно до матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №420/9566/20, яке набрало законної сили 12.01.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, окрім іншого було зобов`язане здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №44 від 03.08.2020 року про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням СБУ в Одеській області, з урахуванням раніше проведених виплат. Ухвалюючи рішення в цій справі №420/9566/20, суд першої інстанції встановив факт зміни з 05.03.2019 року розміру складових грошового забезпечення позивача та наявність, у зв`язку із цим, у пенсійного органу обов`язку провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року. При цьому питання щодо відсоткового розміру пенсії в ході розгляду справи №420/9566/20 не вирішувалось (а.с. 101-108).
Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в одеській області від 02.03.2021 року (а.с. 114-115), на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №420/9566/20, 03.02.2021 року був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, але при цьому розмір пенсії був обчислений виходячи з 70% від розміру грошового забезпечення, що також підтверджено протоколом перерахунку пенсії від 03.02.2021 року (а.с. 117 - заворот).
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19 вирішений спір щодо відсоткового розміру пенсії позивача відносно його грошового забезпечення, а на час проведення 03.02.2021 року перерахунку пенсії не відбулось жодних змін у чинному законодавстві, які б передбачали зменшення відсоткового розміру вже призначених пенсії під час проведення перерахунку у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія. Оскільки пенсійний орган не виконує належним чином рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, продовжуючи з 01.04.2019 року обчислювати позивачу пенсію в розмірі 70% від грошового забезпечення, замість 83%, як встановлено в судовому рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку щодо визнання протиправними таких дій пенсійного органу та необхідності встановлення судового контролю.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
За приписами статті 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до  ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Основного Закону встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом.
Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.
Також, відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 28, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Статтею 129-1 основного Закону встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Одним з видів судового контролю є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).
Матеріалами справи, зокрема рішенням від 14.11.2019 року, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 83% від розміру грошового забезпечення. 
Станом на 01.04.2019 року позивач вказаного права не втратив, також відсутній і закон, який би надав  апелянту право з 01.04.2019 року змінити відсотковий розмір пенсії позивача. Не наведено таких норм і в апеляційній скарзі.
Таким чином, право позивача на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 83% від розміру грошового забезпечення виникло у нього з часу призначення такої пенсії, та існує до тих пір поки не виникнуть обставини – прийняття закону, відповідно до якого  при перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсійному органу буде надане право змінювати відсотковий розмір пенсій від грошового забезпечення.
За таких обставин, оскільки право позивача на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 83% від розміру грошового забезпечення є його конституційним правом,  відновленим судовим рішенням, яке набрало законної сили, апелянт зобов`язаний  виконувати таке судове рішення в повному обсязі до виникнення обставин, які будуть врегульовані на законодавчому рівні, з дотриманням конституційних прав та гарантій встановлених Основним Законом.
При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, щодо наявності обставин  для зменшення відсоткового розміру  пенсії позивача, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону та Конституції України. Посилання апелянта на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №420/9566/20, як на підставу своїх протиправних дій, апеляційний суд відхиляє як таке, що суперечить як самому змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі №420/9566/20, так і нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Конституції України (ст. ст. 3, 8, 19, 46).
Додатково апеляційний суд зазначає, що, як на час виникнення спірних правовідносин в цій справі, так і станом на 01.04.2019 року відсутні обставини, передбачені ст. 64 Конституції України (умови воєнного або надзвичайного стану), за наявності яких можливе тимчасове обмеження конституційного права позивача – права на отримання пенсії у розмірі встановленому законом на час призначення такої пенсії.
Також, відхиляє апеляційний суд посилання апелянта, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, наявність примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19, оскільки  за приписами статті 382 КАС України суд, при встановлені судового контролю шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, не обмежений фактом примусового виконання судового рішення. Зазначає апеляційний суд також, і про те, що наявність виконавчого провадження, на яке посилається апелянт, не забезпечило повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі №420/5126/19 в частині дотримання апелянтом права позивача на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 83% від розміру грошового забезпечення.
Таким чином, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви позивача, визнання протиправними дій  апелянта та зобов`язання апелянта подати звіт.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 3, 8, 19, 46, 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 294, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року у справі №420/5126/19 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.